BULETINUL SOCIETÂflï DE SCIINfE 301 



are nicï o influentà asupra activitâtiï maltose ; dosa de !'='=• activézâ ac- 

 tiunea maltaseï iar dosa de 5''''- glycerinâ împedicâ formatiunea crista- 

 lelor. 



Actitmea cliloroforimûiiï. Apa chloroformata presintâ 2 actiunï : dacâ 

 cliloroformul întrebuintat este acela ce détermina syncope la aneste- 

 siarea animalelor, atuncï actiunea sa asupra maltaseï este forte mare, nu 

 se formézâ de cât o forte mica cantitate de cristale ; din contra, clilo- 

 roformul, care nu dâ syncope, nu are nicï o actiune asupra maltaseï. 



Solubilitatea alcoolicà. Lymfa pusâ în diferite solutiunï alcoolice, în 

 timp de 6 dile, dupa acest timp se evaporézâ si residul se disolvâ în 

 apa. Licidele ap6se filtrate si puse în contact eu maltosa si tratate 

 dupa procedeul lui Fischer se constata câ solutiunea alcoolicà de 30", 

 presintâ formatiunea cea mai abundentâ de cristal. 



Etatea. Lymfa de la câiniï tinerï presintâ mai mulâ maltasa, de cât 

 în lymfa de la câiniï adultï. Câiniï bâtrànï nu presintâ de loc maltasa 

 în lymfa. 



Rcgimnl alimentât-. Regimul de carne micsoréza cantitatea de maltasa 

 în lymfâ, regimul de lapte màresce activitatea maltaseï în lymfâ. 



Origina maltaseï. Intrebuintând acclasï procedeu ca la câatarea ori- 

 gincï ferm.entuluï lab se gasesce câ maltasa este localisatâ în globulele 

 lymfatice, de unde se pôte extrage prin maccratiune în solutiune fisio- 

 logicâ. Plasma lymfeï licide amestecatâ eu maltosa, dâ de asemenea 

 cristale de phenylmaltosazon însâ în mica cantitate. Centrifugând si 

 (Iccantând plasma lymfaticâ de maï multe orï, dacâ o amestecâm eu 

 maltosa, nu se maï formézâ cristale de phenyl maltosazon; maltosa în a- 

 cest cas nu este transformatâ. Aceste expericnte aratâ origina maltaseï 

 în globulele lymfatice. 



Concbisiunea. Maltasa exista în tot-deauna în lymta de la câine. Ea 

 variazâ eu etatea. regimul alimentar, reactiunea. 



Lactasa 



Duclaux a arâtat în 1887 existenta uneï levure care face eu lactosa o 

 adevëratâ fermentatiune. Alâturï de acéstâ levurâ diferitï savantï au adâogat 

 unele levure din clasa Blastomycetelor. La aceste speciï se maï adaugâ 

 si levura studiatâ de Fischer si Thierielder, care transforma sacharul din 

 lapte în alcool si acid carbonic. 



In fabricatiunea Kumysuluï si Kefiruluï sunt de asemenea levurele 

 de lactosa, carï intervin. Tôte aceste levure, dacâ ele se comporta ca 

 levurele de saccharosâ, de maltosa, trebuesc sa secreteze o diastasâ ca- 

 pabilâ de a dedubla lactosa in d. glycosa si d. galactosa. 



In semintele de Kéfir, Fischer a descoperit acéstâ diastasâ. Spâlând 

 semintele eu apâ nu se ia de cât sucrasa, dar uscându le la aer si sfâ- 



