BULETINUL SOCIETÂXIÏ DE SCIINfE 303 



Acidul suUuric forte diluât favorisézâ actiunea lactaseï, din contra în 

 dose mai mari întârdiazâ saù distruge fermentul. 



Actiunea sdruiilor. lodura de potasiù, cyanura de potasiû, chlorura de 

 sodiù nu au nicï o actiune asupra lactaseï. 



Actiunea antisepticilor. Acidul boric, esenta de mustar, esenta de mentâ 

 nu influentéza activitatea lactaseï ; thymolul în solutiune de 1 la 100 

 întârdiazâ actiunea lactaseï, cristalele de phenylactosazon sunt micï si 

 târdiû lormate. 



Soiubilitatea alcoolicà. Lymfa uscatâ, tratatâ prin diferitele solutiunï al- 

 coolice de diferite concentratiunï, apoï uscatâ, disolvatâ în apâ si tratatâ 

 prin procedeul lui Fischer, se constata câ lactasa presintâ încâ urme la 

 65" însâ maximul de activitate este la 35". 



Regimul aiiiiientar. Nutrind câiniï : uniï eu regimul de carne, altiï eu 

 regimul de Inpte, sacrificându-ï dupa cât-va timp, se observa câ lymfa 

 de la câinele nutrit eu lapte presintâ abundente cristale de phenyilac- 

 tosazon si se formézâ forte repede. Lymfa de la câiniï nutritï eu carne, 

 presintâ o lactasâ putin activa, cristalele sunt în mica cantitate si forte 

 târdiù formate. 



Localisarea lactaseï. Centrifugând lymfa licidâ fâcênd o maceratiune 

 de globule si plasme si punênd ambele pârtï aie lymfeï în présenta lac- 

 toseï, se observa câ maceratiunea de globule este activa ; plasma nu pre- 

 sintâ urme de lactosâ Globulele lymfatice, contine lactasâ. 



Conclusiuiiea. Lactasa exista în lymfa de la câine. Ea variazâ eu etatea 

 si alimentatiunea animaluluï si este localisatâ în globulele lymfatice. 



Lipasa. 



Materiile grase sunt în gênerai insolubile în apâ si nu pot emigra usor 

 din celulele unde sunt formate, nicï nu pot pëtrunde usor într'alte celule. 

 Materiile grase circula prîn 2 câï : pot fi emulsionate saù disolvite. 



Claude Bernard a arâtat cel d'întâiù câ sucul pancreatic agitât eu unt- 

 de-lemn saù eu grâsimï topite, dâ eu aceste substante emulsiunï stabile, 

 a caror aciditate se mâresce eu cantitatea crescêndâ a acidilor grasï. Claude 

 Bernard a confundat însâ emulsiunea eu saponificatiunea grâsimilor. 



Evmhiunea este un fenomen fisic care depinde de tensiunea superfi- 

 cialâ (Duclaux). Apa eu untul-de-lemn nu se emulsionézâ din causa ten- 

 siunilor ; când se agita chiar eu putere, unt-de-lemnul se divisézâ în pi- 

 câturï marï, care se ridicâ imediat la suprafatâ când sunt în repaos ; dacâ 

 în acest timp se adaogâ un reactiv neutru pentru a scâdea tensiunea, 

 cea mai mica agitatiune produce o emulsiune albâ. Acelasî résultat se 

 pôte obtine eu câte-va picâturï dintr'o solutiune de sodiù, care face un 

 sapun alcalin eu portiunca de acidï grasï liberï, ce contine de ordinar 

 orï-ce substanfâ grasâ. 



