â04 BULETINUL SOCIETÂflï DE SCIINfE 



Diferenta de densitâtï pôte provoca separatiunea lichiduluï emulsionat, 

 dar farâ a face sa înceteze emulsiunea. Este mai stabilâ când lichidul 

 va avea mai multâ spumâ. Emulsiunea este un fenomen fisic, care pôte 

 sa înlesnéscâ saponificatinnea înmultind supiafetele de contact, dar nicï 

 o data nu produce dedublarea corpurilor grasï. 



Saponificatinnea. Saponificatinnea este o dedublare eu hydratatiune. Sub- 

 stantele grase sunt eterï aï glicerinei si reconstituesc saponificându-se al- 

 cool triatomic si acidul gras din carï provin. 



Din corpul gras neutru se formézâ prin dedublare, un corp gras neutru: 

 glycerinâ si un acid gras. 



Cl. Bernard a vëdut câ untde-lemnul emulsionai de câtre sucul pan- 

 creatic devine acid si nu sa obtine nicï un résultat eu sucul pancreatic 

 fiert precum si chiliferele se fac albe si lâptôse numaï la nivelul unde 

 sucul pancreatic se varsâ în intestin: aceste fapte au condus pe Cl. Ber- 

 nand de a admite existenta uneï diastase a grâsimilor. 



Emulsiunea singurâ pôte sa asigure intrarea materiilor grase în lymfa- 

 tice, apoï în sânge unde ele încearcâ o saponificatiune datoritâ uneï di- 

 astase probabil identica eu diastasâ din pancréas. Hanriot care a des- 

 coperit acéstâ diastasâ i-a dat numele de lipasâ. 



Lipasele végétale Green a obtinut, fâcênd o maceratiune de seminte 

 de ricin în germinatiune, într'o solutiune de clorurâ de sodiù 5 la 100 

 în care se pune ca antiseptic o mica cantitate de cyanurâ de potasiù, 

 un lichid care debarasat prin dialysâ de sârurile sale si amestecat eu o 

 emulsiune eu unt de ricin la 4", devine acid. Fierbênd la ebulitiune 

 acest lichid, aciditatea nu se mai produce. 



Sigmund a déterminât aceleasï fapte eu semintele de colza, de mac 

 si porumb. 



Gérard a gasit lipasa în penicillum si aspergillus niger. 

 Cercetàrile lui Hanriot. Hanriot a déterminât în serul sanguin de la 

 cal existenta unuï ferment solubil, care dedublézâ corpurile grase în acidï 

 si glycerinâ. 



Dosarea lipaseï pentru determinarea existentiï si activitâteï lipaseï 

 dintr'un lichid 6re-care, Hanriot recomandâ urmâtorul procedeû : 



Sa ia P"=- din acest lichid si se pune în 10'=''din solutiune de buty- 

 rina 1 — 100, se adaogâ phtaleinâ si se saturézâ exact prin carbonatul 

 de sodiù. Acest amestec se încâldesce 20 minute la o etuvâ eu o tem- 

 pérature constantâ de 25° si se saturézâ din noù prin aceeasï solutiune 

 de carbonat de soda. Numcrul de picâturï din acéstâ solutiune déter- 

 mina activitatea lipaseï. 



Prin acest procedeû de dosagiû, Hanriot a arâtat variatiunea fermen- 

 tuluï lipasic în serul de la diferite animale; de asemenea a constatât a- 

 bonden^a sa în pancréas, ficat. Capsulele supra-renale, splina, contin forte 

 pufin; în fine lymfa, muschiï, corpul thyroid nu presintâ de loc lipasâ- 



