BULETINUL SOCIETÂflï DE SCIIN^E 



prin respiratiunea artificialâ. Cu cele-lalte organe mentinerea provisiuniï 

 de oxigen in sânge nu pôte sa se facâ de cât prin circulatiunï artificiale. 

 Ast-fel plamânul de la boû în vasele câruia s'a injectât 800''' de sânge 

 defibrinat continênd 1 gram de alcool benzylic, a dat în 5 ore 185 gr. 

 d'acid benzoic. — Sângele nu este indispensabil pentru acéstâ oxyda- 

 tiune. Oxygénai liber este asemenea un puternic oxydant dacâ vine in 

 contact cu celula. Celula pôte sa fie chiar supusa la actiunea toxicâ a 

 quinineï saù a aciduluï fenic, pentru a altéra acfiunea vitalâ si structura 

 normalâ a celuleï. In aceste casurï, puterea oxydantâ a celuleï persista, 

 însâ este micsoratâ. 



Jaquet a maî arâtat câ plamânul conservât în alcool 75 la 100 in timp 

 de 4 dile, apoï spâlat cu apà fisiologicâ, presintâ încâ puterea oxydantâ. 

 Fâcéndu-se maceratiunea de plâmân apoï amestecat cu sânge, oxydatiunea 

 se face încâ. Spâlând plamânul extractul centrifugat si décantât presintâ 

 încâ puterea oxydantâ. Jaquet nu admite câ sângele arterialisat pôte sa 

 oxydeze aldehida salicylicâ. Salkowsky pulverisând însâ sângele în con- 

 tact cu aerul si la 40" — 42" a obtinut acid salicylic. Abelous si Biarnès (1) 

 ajunge la acelasï résultat cu sângele la 37" si sub influenta unuï curent 

 de aer. 



E.xistâ dar o substantâ solubilâ în apâ, insolubilâ în alcool si distrusâ 

 prin câldurâ, care provôcâ aceste oxydatiunï în sânge si mai cu seamâ 

 în ^esâturï: este o distasâ. 



Inainte de lucrârile lui Jaquet se cunoscea fapte isolate câ tinctura de 

 gayac se colorézâ în albastru în contact cu gumelele, fâina si tâsëtu- 

 rile diferitelor plante sub influenta aerului saii a corpilor oxydatï: ch- 

 lorul, iodul, permanganatul de potasiû, ozona. Schônbain admitea câ 

 albâstrirea tinctureï de gayac era datoritâ uneï combinatiunï cu ozona. 

 Yosida de Tokio a vëdut câ sucul laptos de la Rhus venifera se în- 

 negrea la aer, dâ o masâ insolubilâ în apâ, precipitând sucul prôspât în 

 alcool, el a extras o substantâ albâ asimilabilâ uneï diastase. 



Cercetàrile lui G. Bertrand. Aceste cercetârï sunt fâcute asupra latexu- 

 lui de la Rhus succedanea, care servesce asemenea de a da lac, acest suc 

 este o substantâ désâ ce se pôte conserva mult timp intactâ, când se 

 conserva în vase bine închise. La aer se înegresce si se acoperâ de un 

 învelis negru résistent, care protegézâ restul latexuluï. Dacâ se adaogà 

 la acest latex de 4 la 5 orï volumul sëû de alcool, se produce un percipi- 

 tat, ce se deluézâ de mal multe în alcool, pênâ când licidul de spàlare 

 nu se mai turburâ prin adâogirea apeï, apoï se distilézâ în vid si se tratézâ 

 cu apa pentru a lua glucôsa ce exista, sârurile minérale si cu ether pen- 

 tru a lua materiile grase. 



Acéstâ substantâ care se apropie de fenoli polyatomicï este lacoiul, 



(1) Abelous si Biarnès Société de Biologiesi Archives de Physlol. 1897. 



