BULE TINUL S OCIETÀflI DE SCIINfE 309 



Se întrebuintézâ urmâtoriï reactivi: 



1). Titicturà de résina de gayac. Sa ia o bucatâ de résina de gayac 

 care n'a fost expusâ mult timp la aer si se face o solutiune suturatâ in 

 chloroform. Solutiunea filtratâ, distilézâ în vid, apoï se usucâ Pulberea 

 obtinulâ este disolvitâ în alcool la 65° (l«'^-.5 pentru 100 de alcool), se 

 obtine o solutiune forte limpede. 



Dacâ sa adaogâ într'o solutiune de oxydasâ câte-va picâturï din a- 

 céstâ tincturâ, se observa immédiat o colorafiiine albastrà forte frumôsâ. 

 Acéstâ colore albastrà se datoreste oxyda^iuneï aciduluï gayaconic. 



Tincturâ de gayac trebue preparatà de curînd si bine închisâ în contra 

 contactuluï oxigenuluï atmosferic ; fârâ aceste precautiunï o parte din 

 acidul gayaconic se oxydézâ spontaneù (Bourquelot). 



2). Gaiacolul se întrebuintézâ în solutiune apôsâ. Punênd în contact a- 

 céstâ solutiune incolorâ eu un ferment oxydant, colôrea devine galben, 

 rosie formându-se in acelas timp un précipitât de aceeasï colore. 



3). Hydroquinona în solutiunea de 1 la 100 de apâ distilatâ, sub influ- 

 ença oxydaseï, se transforma în quinonâ, ce se recunôsce prin colôrea 

 galben-briinà si o odôre caracteristicâ, dacâ oxidasa este energicâ atuncï 

 se formézâ în licid, lamele verdî de quinhydronâ. 



4. Reactivid lui Rôhmaii §i Spitzer. Acest reactiv se compune dintr'o so- 

 lutiune formata dintr'o moleculâ de paraphenylinâ diaminâ, o moleculâ 

 de naphtol si 3 molécule de sodiù. Solutiunea se întrebuintézâ forte di- 

 luatâ. Punènd în acéstâ solutiune o oxydasâ, licidul ia o colore violetà 

 apoï albastrà. 



Acestï 4 reactivï sunt ceî mai întrebuinfatï pentru a constata présenta 

 saû absenta fermentuluï oxydant într'un licid ôre-care. 



Existenta oxydaseï în lymfâ. Lymfa normalâ saù lymfa licidâ obtinutâ 

 în urma uneï injectiunï de substante anticoagulante amestecatà eu câte-va 

 picâturï din tincturâ de gayac si agitând amestecul, se observa câ co- 

 lôrea devine maï întâiij albastru deschis, apoï colôrea devine albastrà si 

 agitând incontinuù tubul, dupa câte-va minute colôrea este albastru-in- 

 tensâ. In unele experiente colôrea este albastru-verdue. 



Lymfa conserva forte mult timp colôrea albastrà provenità din présenta 

 oxydaseï. 



Câte-va picâturï de gaiacol în contact eu lymfa, produc o colore rosaticà 



Lymfa eu solutiunea de hydroquinona, agitând tubul se produce o co- 

 lore rozâ apoï brunâ, în acelasï timp se simte mirosul caracteristic al qui- 

 noneï, maï tàrdiù se observa pe fundu! tubuluï un depoù mie verduï, 

 care privit la microscop, se presintà sub forma unor lamele verdï, de 

 quinhidronâ. 



Cu reactivul luï Rôhmann si Spitzer, colôrea violetà se produce aprôpe 

 instantaneu. 



Tôte aceste experiente sunt fâcutc comparativ. Se prépara tuburï ce 



