624 BULETINUL SOCIETÀflI DE SCHN^E 



D. Dr. Istrati presintâ apoï un memoriû asupra uneï Hemiptere 

 din partea D-luï Montandon, ci un ait memoriû al D-luï doctor 

 Saligny asupra petroleuluï. 



In analisa petroleuluï se observa o cantitate minimalâ de oxigen. 



Unele varietâfï ca celé de la Câmpeni, Govora, Poiana, Tega, 

 sunt gâlbuï ci aprôpe transparente eu indicele de refracÇiune 

 1.442 — 1.464, ceea ce aratâ o mare pondère molecularâ. 



D. Dr. Istrati face o noua comunicare asupra zaliaruluï rever- 

 sibil din cocenï. In ceï verc^ï s'a gâsit 2 "/q, pe când în unele va- 

 rietaÇT de cocenï uscat:ï s'a gâsit pânâ la 1 6 ^j^ zaharosa. 



Coceniï usca^iï sunt dar maï avantagioçï de cât sfecla, când nu 's 

 puçï în condi5:iunï de fermentafie. câcï nu 'çï consuma zaharosa. 



D. prof. Mrazec face o comunicare asupra clasificafieï cristali- 

 nuluï din Carpa|:iï meridionalï. 



Déjà acuma duoï anï a présentât D-sa o divisiune provisorie a 

 rocelor cristaline, pe carï 'ï împârÇea în duoë grupurï (§edinfa 

 din Martie 1897, al soc. de sciinfe din Geneva). 



Din cercetârile facute reese câ divisiunea în doue gnjpe trebue 

 pâstratâ, ci anume va fi un gnip inferior saû ântêiul grup., ci un 

 griip superior saû al duoilea grup. 



Grupul inferior coprinde micaçisturï .'^i roce amhbolice carac- 

 terisate prin o structura gneisicâ une-orï tare pronun|;atâ. Pe lângâ 

 muscovitçi biotit micaçisturile maï con|in grenate, cordierit, sillima- 

 nit, disten, turmalinâ, staurotidâ. 



Structura lor microscopicâ variazâ forte mult ; une orï sunt fin 

 cristaline — elementul quarzos prédomina atuncï de obiceiû, — alte 

 orï sunt eu grâunte mare ; în acest cas feldspati sunt bine desvol- 

 taÇï. Sub microscop pot fi clasafï : i ) în micaçisturï eu structura hi- 

 pidiomorfâ; 2) în micaçisturï eu structura panidioformâ. In casul 

 al duoilea structura granuliticâ e une-orï a§a de pronunfatâ în cât 

 se presintâ roea ca un mosaic de grâunî;e poligonale de quartz si 

 de feldspaÇÏ. Amfibolitele sunt forte frecuente, dar pufin puternice, 

 în tot-d'a-una intercalate în mica§isturï; ele pot însâ lipsi în 

 unele puncte. Amfibolitele trec în gênerai într'un mod nesimÇitor 

 la micaçisturï. In regiunile de alt-fel, în care se gâsesc în grupul in- 

 ferior amfibolite, micaçisturile confin în tot-d'a-una o cantitate 

 variabilâ de amfibol, care e o hornblendâ comunâ saû ceva sodicâ. 



