BULETINUL SOCIETÀflI DE SCIINf E 



çi de Hilber (1. c. pag. 309) pentru regiunea Galiçieï, de unde 

 Teisseyre aduce maï târ4iû dovecjï' plausibile în favôrea eï ^). Din 

 profileh clare date de acest cercetâtor, reese câ calcarul eu Pleuro- 

 pore în multe locurï se continua în direc|:iune orizontalâ eu gresurï 

 sarmatice, iar suprafafa boltitâ ee o au este primitivâ. 



Séria de coline calcarôse ar h format la marginea mâreï sar- 

 matice o série de insuie, înconjurate fie-care de jur împrejur de 

 câtre cele-alte deposite sarmatice : maï mult încâ, ele apar açeqlate 

 în çirurï ce au aceeajjï direcfiune ca §i linia Jiërmuluï aflatâ câtre 

 Vest ci marcatâ prin o scâdere în grosimea depositelor, formate în 

 mare parte numaï din nisipurï ci conglomerate de Ouarz. 



In Rjmânia observafiunile sunt încâ în mie numër pentru a 

 putea spune ceva pentru saû contra acesteï pârerï. Singurul argu- 

 ment ce më face sa consider calcarul de Stânca ca echivalent eu 

 acal ce formézâ »Myodoborele« ci »Toltoy« este, pe lângâ earac- 

 terul lor petrografie §i faunistie, açecjarea lor în direc|;iunea ci lâr- 

 gimea ealcaruluT sarmatic pe care Prof. Sinzoïv '1-a colorât în 

 albastru deschis pe harta geologicâ a Basarabieï de la Larga lângâ 

 Nistru ci pânâ la CcrjenJ:! în apropiere de malul Prutuluï. 



Laboratorui de géologie ci minéralogie 

 1899 Octombre. al UniversitSteï din laji. 



COMUNICÂRE ASUPRA CALCARULUI SARMATIC DE LA STANCA 



DE 



DR- lÔN SIMIONESCU 



La eâte-va minute de Çtefaneseï (jud. Botoçanï), malul Prutuluï 

 e format din nisee calcarurï neogene ce au fost pufin bâgate în 

 sémâ pânâ acum. Prin natura lor ealcarôsâ, daû regiuneï un aspect 

 eu totul deosebit de al împrejurimilor. Calearurile apar ea nisee 

 creste, continuându-se maï départe în Basarabia; vâgâunï ci blocu- 

 rile le sunt caracteristice, iar flora constâ maï mult din plantele fa- 

 milieï Crassulaceae. Câtre Nord le putuiû urmâri pânâ dincolo de 

 Manoleasa ; la Mitoe nu apar de eât sub forma de blocurï, coprinse 

 în pâtura de Loess. 



') Der podolischt Hûgehug der Myodoboren ah ein sarma/hches Bryozoen-Riff in labrbnch 

 der K. K. geol. Reichsanstalt 1884, pag. 299. 



