11 



För all niirniare l)eslännna någon viss del inom dessa 

 fyra dislrikter, har jag begagnat de för väderstreckens be- 

 teckning allmänt brukliga bokstäfver, såsom: v, n, ö, .9, 

 nv, so, m. (mellersta) o. s. v. Dessa sättas näst efter bok- 

 stafven. som an"er distriktet, inom bvilket de sålunda be- 

 stämma vissa delar. I händelse någon eljest allmiin växt 

 saknas i något visst distrikt eller i någon viss del deraf, 

 sä anlydes detta genom o, som står näst framför distrik- 

 tets beteckning. 



Lokalerna äro vidare betecknade igenom bukstäfver 

 ur det större alfabetet sålunda: 



ö' 



A = växter förekomn^ande bland säd, på åkrar, odlade 



ställen, vid gårdar och byar m. ui. 

 (PL agr.). 



C = — — på öppna ställen, fält, torra ängs- 



backar o. s. v. ( PL camp.). 



L = — — i träsk, insjöar, källdrag, diken 



och pä sumpiga ställen (^Pl. lac. 

 et paL). 



M = — — i hafsvatten och på saltvattens- 



stränder (^ PL mar.). 



N = — — i lundar och på skuggrika stäl- 



len m. m. ( PL nem.). 



V = — — på ängar, liikesrenar o. s. v. 



( PL prat.). 



R == — — på berg och nakna klippor 



( PL rup.). 



S = — — i skogar, licteshagar och pä an- 



dra skogbeväxta ställen ( P/.sylv.). 



Ehuru åtskilliga andra lokalbeslämningar kunde upji- 

 gifvas, har jag dock ansett mig böra inskriinka antalet till 

 dessa åtta, såsom de vigtigaste och mest kai .ikterisiiska. 

 Man bör således ej förundra sig deröfver, att jag aiivändt 

 teckningen L för Btdens triparlita, Gnaphalium uliijinosum, 

 Nuphar luteum, Myrica Gale, Glycerin fluilans m. ti., ehuiu 

 växtlokalerna för dessa arter stundom tyckas vara vicit 

 åtskilda. Hufvudsaken är nendigen, alt blott antyda, det 

 jag funnit alla dessa arter städse växande pä sumpiga 

 ställen eller i sött vatten, till skilliiid iVån andra viixlcr, 



