Åland. Belydliga bergsträckor Iräftas dessutom i södra 

 Jomala och Leniland samt pä Eckerö. Berg, dalar och 

 vikar hafva sin hufvudrigtning från norr till söder, endast 

 på nägra ställen i Sund är deras riglning motsatt eller 

 frän öster till vesler. Några egentliga strömmar eller 

 vattendrag finnas deremot alldeles icke; blott en och 

 annan liten obetydlig bäck träffas i Saltvik och södra 

 Finslröm. Träsk och smärre insjöar finnas i mängd, ehuru 

 ingen af betydenhet. 



Ålands bergformalion är af en alldeles egen beskaf- 

 fenhet, olik den både på Svenska och Finska sidan. Hela 

 Åland Ijvilar nemligen pä en grund, beslående af röd, 

 groflärnig granit, af Linné kallad Saxwn alandicum och 

 beskrifves sålunda: y>tota fere Ålandia insula pro funda— 

 mento agnoscit petram e spato opaco rufo composilam, 

 paucis admodum heterogeneis particulis immixtis.y) I den 

 sydöstra och östra skärgården träffas ock derjemte en 

 mörkgrå, skimmerrädande bergart med hvila quarls-ädror. 

 Kalkslen finnes dels uppkastad vid stränderna, dels lös 

 i jorden, men verkligt kalkbrott finnes nästan ingenstä- 

 des. Jordmånen är i allmänhet stenbunden, beslående 

 än af lera, än af sand, uppblandad med åtskilliga andra 

 jordarter. 



Vegetationen är pä de flesta ställen ganska yppig, 

 men mindre rik pä mängfalld och arter. Skogarne beslä 

 af tall och gran, hvilka trädslag likväl alldeles saknas på 

 Kökar. Föröfrigt hysa löfskogarne ahl, björk, asp, rönn 

 och jjassel, hvilket sistnämnda slägle pä Kumlinge före- 

 kommer i sådan mängd, alt hasselnötter utskeppas och 

 försäljas till andra orler. Fruktträd trifvas sällan, åtminstone 

 icke i södra och sydöstra skärgården, der alla försök i 

 trädgård?planlering och köksviixlers odling varit förgäfves; 

 endast pä Fasta Åland har det till en del velat lyckas, 

 emedan växter derslädes inuti landet äro bättre skyddade 

 för stormens förstörelser. På Kökar finnes ej heller nå- 

 got åkerbruk, hvarföre alla s. k. åkerväxter (plantse agre— 

 stes] derslädes saknas. Fiske, skälfängst och boskaps- 

 skötsel äro der landlmannens enda näringsyrken. Ofvcr- 

 alll i skärgården, der de vikla hafsslormarne få framfara 

 meil ohämmatl fart, örn enhuskarne och andra smärre 



