XX XIII 



Avsevärt mindre är kalkhalten (0.6 — 3 ",,. sällan högre), men denna 

 ersattes över stora delar av området av från annat håll här- 

 stammande kalkhalt i de lösa jordlagren. 



Områdets gneiser äro i allmänhet ganska grovkorniga och 

 såväl därigenom som genom de pressningsfenomen de varit 

 underkastade bliva de ganska lättvittrade. För topografien i 

 stort visa sig också gneisernas lagringsförhållanden och deras 

 strykning ha stor betydelse, i det att mera lättvittrade partier 

 äro uteroderade till dalgångar, belägna över eller under vattnet, 

 medan höjdryggar och kullar ej sällan intagas av mera svärför- 

 störda varieteter. Emellertid har även direkta förkastningar, 

 sättningar och spricklinjer i berggrunden varit av mycket stor be- 

 tydelse för utdanande av den invecklade topografien, vilken ä sin 

 sida varit avgörande för en del av de lösa jordlagrens avsättning 

 och därigenom indirekt för de ledande växtsamhällenas fördelning. 



Med hänsyn till arealutbredningen äro samtliga övriga inom 

 området förekommande bergarter av synnerligen ringa betydelse, 

 men deras egenskaper äro i vissa fall så avvikande från gneisens. 

 att de säkert utövat och utöva ett icke ringa inflytande på växt- 

 världens fördelning, vadan i korthet även de böra omnämnas. 



Graniterna^ av vilka särskilt norrut från Stockholm ett stort 

 massiv finnes och mångenstädes mindre områden, skilja sig icke 

 i sina egenskaper något väsentligare ur nu ifrågavarande syn- 

 punkter frän gneiserna, vadan här endast deras förekomst är att 

 påpeka. Även om Icptit- och /(^;75'''gruppens sparsammare fö- 

 rekommande bergarter gäller detsamma. 



(iröjistenar av olika slag och ålder (diorit, dioritskifter. diabas 

 gabbro) träffas mångenstädes, särskilt inom de norra fastlandsdelarna 

 (Österåker, Roslagskulla, Riala, Länna socknar) men även på vissa 

 av de större öarna, såsom norra Ornö, Runmarö m. fl. st. Dessas 

 i allmänhet höga kali- och kalkhalt skulle kunna låta förvänta 

 en artrikare och från den vanliga avvikande flora. Huruvida sa 

 verkligen är förhållandet är emellertid icke undersökt men vore 

 väl värt en granskning. Om t. ex. de ganska talrika, anmärk- 

 ningsvärda fynden i trakterna mellan Gregersboda och Ostanä 

 i Roslaq-skuUa socken stå i samband med det där förekommande 

 på hornblende rika gabbroartade dioritmassivet eller med att en 

 intresserad botanist längre tid där gjort undersökningar eller med 

 bäggedera, är för närvarande ej möjligt avgöra. 



