XXXV 



flytande något djupare, kalkhaltiga jordarter ^märglar) utöva jäm- 

 fört med de kala eller svagt jordtäckta kalkklipporna. Den yppig- 

 het i vegetationen under form av artrika lövängar, som man i 

 sä riklig mån träffar inom norra skärgårdsområdets kalkrikare 

 morän- och lertrakter, återfinnes ingalunda ute på de yttre öar- 

 nas i dagen liggande kalkklippor, vars genomsläppande mark- 

 bär en till yttre habitus karg vegetation. Undersöker man dessa 

 trakter närmare, undansticka sig dock här och var talrika 

 arter, som annnorstädes saknas eller äro }'tterligt sällsynta. Sär- 

 skilt Runmarö visar en mycket stor artrikedom; dock bör erinras 

 att floran där är synnerligen väl undersökt under en lång följd av 

 år av bland andra den entusiastiske botanisten byggmästaren C. G. 

 HOFFSTEIN. Utom talrika orchideer, som företrädesvis träffas- 

 inom dessa kalkrika områden, finnes ytterligare ett antal karak- 

 tärsväxter för desamma, bland vilka äro att nämna Arabis 

 hirsuta var. glabra. Aspleniuni ruta iniiraria. HutcJiinsia 

 petrcca och Melica ciliata. 



En detaljstudie över floran ä här avhandlade kalkförekomster 

 inom urbergsområdet är otvivelaktigt en av de tacksammaste 

 botaniska forskningsuppgifter, som inom området föreligga. 



Områdets kvartära historia. De lösa jordlagren inom Stock- 

 holmstrakterna äro som bekant huvudsakligen ett verk av gångna ti- 

 ders inlandsis, i det att moräner, rullstensåsar och dessa åtföl- 

 jande sandlager äro direkt lämnade av isen, då denna drog sig 

 tillbaka, medan de ofta mäktiga i havet avsatta leror, som intaga 

 dalarnas bottnar, till större delen utgöra det finslam, som frän 

 inlandsisen utspolades i havet och i detta kom till vila. 



Vid den tid, då inlandsisen avsmälte från nu behandlade de- 

 lar av Sverige, voro dessa helt och hållet täckta av hav och ej 

 den minsta kobbe nådde inom desamma upp över vattenytan. 

 Genom nyare undersökningar, företrädesvis av G.' De Geer, har 

 man mycket goda skäl att antaga, att den tid, som förflutit från 

 den period den avsmältande isen stod över det nu ifrågava- 

 rande området till våra dagar, rör sig om 9,000 — 10,000 år eller 

 kanske något årtusende längre. 



Florans invandring och utveckling omfattar emellertid inga- 

 lunda hela denna tid, alldenstund havet ännu i årtusenden be- 

 täckte dessa trakter. De invecklade, ännu icke i sina detaljer 

 kända rörelser i jordskorpan, som slutligen ledde till att Stock- 



