XXXVIII 



kullar med mellanliggande morän- och sandmarker; lera finnes 

 däremot icke a dem. 



Växtvärldens invandring till dessa öar och skär ute i havet 

 kan antagas väsentligen ha skett frän de större öarna i området 

 mellan Mariefred och Malmköping, vilka voro 60 — 70 km. av- 

 lägsna, och från fastlandet, som lag ungefär 100 — 120 km. i s}'d- 

 väst. 



En helt säkert god föreställning om den första florans utseende 

 ge de grupper av skär, som vi ännu träffa ett stycke ut till 

 havs, möjligen är dessas växtvärld dock artrikare pä grund av 

 det mindre avståndet till trakter med rikare flora. En dylik 

 ögrupp är Gunnarstenarna, några flacka skär, nående ungefär 

 13 m. ö. h., belägen ONO från Landsort och omkring 7 — 9 km. 

 från närmaste större öar och land. De ha sannolikt aldrig ut- 

 satts för betning. Floran räknar omkring 100 arter. På det 

 sandblandade svallgrus, som bildar marken i de mest vind- 

 skyddade dälderna, träffas det artrikaste, fastast konstituerade 

 växtsamhället, ett slags ängsmark med slutet växttäcke. De här- 

 skande arterna i denna äro Arrhenathei'uin e latins. Filipcndula ul- 

 maria^ Trifoliiiin medium, Vicia cracca^ Veronica cJiamcedrys^ 

 Galium verum, Valeriana officinalis, uppblandade med enstaka 

 buskar av nypon, hallon och rönn samt ej fä sällsyntare förekom- 

 mande arter. Pa de frisköljda klipporna med litet jord i springor och 

 skrevor men aldrig slutet växttäcke, härskar enen i krypande former 

 jämte kråkbäret och lavarnas samhällen, men ingenstädes har 

 träden förmått resa sig till verklig trädform, utan de mycket 

 /7 fåtaliga, ytterst saktväxande individen av tall^ gran, sälg-^ 



björk, asp och al äro fullständigt buskformade. Jämte i yttre 

 skärgärden vanliga arteri såsom Linaria vulgaris, Lychnis flos 

 cuadi, Tanacetum vulgäre, träffas även en och annan oväntad 

 växt, såsom Cuscuta europcea. Vid jämförelsen med Litorina- 

 havets första ögrupper må ej glömmas, att Gunnarstenarna, enligt 

 vad nedan meddelas, måste med säkerhet under mer än tvä 

 årtusenden med avsevärda delar legat över havsytan, även om 

 de under de senaste århundradena genom den nutida landhöj- 

 ningen kunna ha vuxit något. 



Den landhöjning, vilken skapade den här behandlade Stock- 

 holmstrakten, skedde jämförelsevis snabbt under den senare sten- 

 ålderns två a tre sista årtusenden. Vid bronsålderns början för 



A 



