trakter. Det är därför mycket lärorikt att iakttaga, huru jäm- 

 förelsevis ringa hennes inflytande varit på de växtsamhällen, som 

 hon icke direkt dragit in under sin kultur. Jämför man sam- 

 mansättningen av floran i exempelvis barrskogarne i Stockholms- 

 trakten och i de delar av landet, där dessa först under mycket 

 sen tid kommit under människans inflytande, skall man finna 

 ringa skillnad. Helt annorlunda är däremot förhällandet a den 

 mark, där hon slagit sig ned. byggt sina bostäder och odlat 

 jorden för sina kulturväxter. Där har hon utrotat flertalet av 

 den ursprungliga vegetationens arter, men dit har också med 

 henne i allt rikare tal samlats från jordens alla trakter ett mycket 

 stort antal växtarter, vilka äro helt beroende av henne. Ungefär 

 348' eller 30 % av de 1,156 arter, som hittills iakttagits i Stock- 

 holmstrakten, kunna anses vara genom människan hit införda. 



Den del av området, a vilken dessa, uppblandade med flera 

 eller färre av den ursprungliga florans arter, så gott som uteslutande 

 ha sin hemvist, är vad arealstatistiken redovisar under rubrikerna 

 tomter och trädgårdar (5,952 har), rvvägar^ (3,376 har) samt )åker 

 och odlad jord: (92,074 har) ävensom i någon ringa mån na- 

 turlig äng: (7,338 har). De tre förstnämnda utgöra respektive 1.3, 

 0.7 och 1 9. Q % av hela området eller tillsamman c. 22 %, vartill, 

 om man så vill, kan läggas 1.6 \ för naturlig äng. 



De genom människan vegetationen tillförda arterna intaga eko- 

 logiskt sett rätt olika ställning inom densamma liksom ock deras 

 historia hos oss är rätt växlande. De synas lämpligen kunna 

 fördelas i några få huvudgrupper, nämligen ogräs, kulturgränsens 

 växter, ruderatväxter samt förvildade arter. 



Ogräs. Härmed förstå vi sådana växter, som ha sitt huvud- 

 tillhåll i åkrar, i trädo"årdsland eller i de numera allt större are- 

 aler intagande fleråriga vallarna. Till områdets äl^cr- ocJi träd- 

 gå7-dsogräs räkna vi omkring 60 arter. Om flera av de allra 

 vanligaste, såsom Cirsiiim a7'vcnsc\ Matricaria inodora, Son- 

 i/uts arvcnsis, Triticum repens m. fl., är det synnerligen 

 vanskligt att avgöra, huruvida de verkligen äro införda 

 eller tilläventyrs härstamma från de obestridligen vilda mer eller 

 mindre närstående varieteter, som anträftas även å dessa trakters 

 havsstränder. Mycket talar dock för att de i sina åkerformer 



^ I dessa tal äro inräknade såväl de i artförteckningen upptagna som de sid. 

 XLVIII uppräknade, vilka blivit funna efter dennas tryckning. 



