XI.VII 



såsom ogräs följt med vid införandet av kulturväxterna. ( )m en 

 stor grupp allmänt spridda ogräs, såsom Agrosteinma, Chrysaii- 

 thcunun scgetuiu. J-lanaria offici)ialis, Xcslca. l^olygouuni pcr- 

 sicaria, Sinapis arvoisis, llilaspi arvoisc, flera / V;7V//r<? -arter 

 ni. fl., rader däremot ej ringaste tvivel, att de under skilda tider 

 hit införts av människan, ävensom att de skulle försvinna med 

 henne: en och annan t. o. m. redan vid förändrade odlingsmeto- 

 der, så exempelvis blåklinten, om odling av höstsäd upphörde. 

 Huru specialiserade mänga av dessa arters fordringar äro. finner 

 man lätt, om man erinrar sig. att vissa arter nästan endast hålla 

 till a trädgardarnes väl gödslade rabatter, grönsaksland och göd- 

 selhögar. \\ nämna EupJiorbia Jiclioscopia, Laminni purpiirciun 

 och ajnplcxicauli\ Solanitni nignnii, Souc/uts aspcr och olcracciis. 

 .\ndra arter, såsom blåklint, Agrostentnia gitJiago, Cuscuta tri- 

 folii. följa bestämda kulturväxter. 



En avsevärd rekr}-tcring har ogräsfloran erhållit under det sista 

 århundradet i och med den alltmer ökade rationella foderväxt- 

 odlingen, hittills huvudsakligen grundad på klöverarter och timo- 

 tej i så kallade fleråriga vallar. Med det frö, som för sådana 

 införts frän olika länder, har följt ett stort antal för floran förut 

 okända arter, av vilka ej få förmått sätta sig fast och mer eller 

 mindre fullständigt naturalisera sig. Karaktärsväxter bland dessa 

 äro AntJwniis ti)ictoria. lu-rtcroa incana. Canipannla patnla, 

 (jcraninni pyj-enaicnni^ AcV///;//-arterna. Luzula jumorosa. Mc- 

 dicago sativa. Rndbeckia Jiirta, Silcnc dicliotonia, Tlilaspi al- 

 pcstrc. Vi ha funnit, att inom Stockholmstrakten omkring 55 

 arter äro att räkna till ängs- och xallogräs. 



Kulturgränsens växter. Bland de av människan införda ar- 

 terna finnes ett rätt avsevärt antal, som ej eller blott i ringare 

 grad ingå i förut nämnda a\' kulturväxterna dominerade växtsam- 

 hällen utan hälla till pa mark, som visserligen ej blivit odlad, men 

 dock på annat sätt blivit bearbetad eller omgestaltad a\' männi- 

 skan, såsom vägkanter, gångstigar, gärdsplaner, åker- och dikes- 

 renar. Varhelst fri jord träftas och de sålunda ej hotas av över- 

 mäktiga växtsamhällen, uppträda flera eller färre a\' dessa arter, 

 men knappast annorstädes. Somliga, såsom l^lantago major, 

 Polygoniini avicularc. Poa anniia o. a., äro nästan allestädes 

 närvarande, andra äro uppenbarligen ganska granntyckta och 

 träftas mera sälls}'nt. understundom dock i stora massor. \'i 



W — /.')' /.Vl'4. Stcckliolinalrakti-ns 7-äx/i'r. 



