VII 



tor själva publikationen och att tinna lämplig person, som för 

 den måttliga ersättning, det var Sällskapet möjligt lämna, ville åtaga 

 sig det mödosamma uppdraget att slutredigera förteckningen. En 

 sådan var ingalunda lätt funnen, men 1909 lyckades det att härför 

 vinna dr N. Sylvén, vilken utförde avsevärda förarbeten. Andra 

 krävande åligganden gjorde dock, att han 191 1 måste överlämna 

 det till apotekaren J. W. Hamner, som med aldrig svikande tiit och 

 intresse till sist slutfört detsamma under ständigt samarbete med hrr 

 G. Indebetou, N. Sylvén och undertecknad ävensom med dr Selim 

 Birger, vilken sistnämnde särskilt [beträffande litteraturuppgifterna 

 lämnat en högt skattad hjälp. Korrekturen ha lästs av samtliga 

 kommitterade samt av rektor S. Almquist. Adjunkten T. Krok har 

 slutgranskat nomenklatur och auktorsupf^gifter. Flera andra, bland vilka 

 äro att nämna med. dr B. Floderus, prof. C. Lindman och prof. 

 V. B. WiTTROCK, ha genomsett korrekturen för ett eller flera släkten. 



Den sista svårigheten yppades, då det gällde att linna en förläg- 

 gare till boken, som med botanikens numera tillbakaträngda ställ- 

 ning i skolorna icke kunde anses vara någon säker förlagsartikel. 

 Sällskapet har emellertid lyckats förmå P. A. Norstedt & Söner, 

 landets då det gäller vetenskaplig litteratur utan jämförelse främsta 

 förlagsfirma, att åtaga sig arbetets utgivande; det är att hoppas, att 

 botanikens idkare och vänner måtte visa sig vara så talrika och så 

 intresserade, att förläggaren icke får anledning ångra sitt åtagande. 



Föga anade den, som nu skriver dessa rader, då han satte företaget 

 i gång, att nära 12 år skulle krävas för dess slutförande, beroende på 

 det ofantliga detaljarbete, som måste ligga bakom lösandet av även en 

 till synes så enkel uppgift som den föreliggande. Då han nu i Bo- 

 taniska sällskapets namn till alla de många, som deltagit i arbetet 

 framför dess tacksamhet, sä vägar han också i deras och eget namn 

 anhålla om överseende med de brister, som trots all ospard möda ej 

 kunnat undgås. Den kärlek till blommorna och vetenskapen om dem, 

 som bör kunna skymtas genom de torra namnHstorna och väcka 

 minnet av lyckliga sommardagar, hoppas vi skall avväpna en alltför 

 omild kritik och i dess ställe sporra sådana granskare till att göra 

 något bättre än det vi förmått. 



Stockholm i november 191 3. Gunnar Andersson. 



