LIV 



I de översiktliga bearbetningar av de viktigaste faktorerna i 

 Sveriges klimat, som under senare är publicerats av H. E. 

 Hamherg, finner man de fullständigaste nyare sammanställnin- 

 garna över temperatur, solsken, nederbörd m. m. även för här 

 ifrågavarande område. 



Medeltemperaturen är uträknad för 42 år (1859 — 1900) vid 11 

 stationer, därav dock en liggande utanför men alldeles i områ- 

 dets gräns, tre äro emellertid Stockholmsstationer. Då här före- 

 trädesvis temperaturen under vegetationsperioden är av intresse, 

 anföres den blott för de månader, da den är över 0° C, samt 

 dessutom för januari och hela året. Samtliga stationer ligga 

 obetydligt över havsytans nivå. 



Såsom av vidstående tabell synes, äro olikheterna i den 



o 



allmänna värmetillgangen icke så synnerligen stora. Arstempe- 

 raturen varierar dock med ungeiär 1° C, ett belopp, som mer 

 än väl bör förslå för att från områdets nordliga del utestänga 

 vissa arter, som trivas i sydliga. Det lider emellertid uppenbar- 

 ligen ej något tvivel, att skillnaden i värmetillgång är större 

 mellan skilda lokaler, beroende på exposition, jordmån m. m., 

 än mellan de olika trakterna av området. 



En synnerligen gynnsam klimatisk omständighet, som sanno- 

 likt delvis förklarar den för en så nordlig breddgrad mycket 

 artrika floran, är den långa vegetationsperioden. Ej färre än 8 

 av årets månader ha inom hela Stockholmstrakten en medel- 

 temperatur över o" C. Den av gammalt framhållna .skill- 

 naden mellan skärgårdens yttre delar med kalla vårar och 

 varma höstar och inlandets motsatta temperaturfördelning fram- 

 träder särdeles klart i de meteorologiska siffrorna. Att detta 

 förhållande utövar inflytande även på artfördelningen, lider knap- 

 past något tvivel; svårare är att direkt påvisa, i vilka fall detta 

 har betydelse. 



Det kombinerar sig helt säkert med en annan av H. E. Ham- 

 i^ERCi närmare utredd intresseväckande företeelse, nämligen det 

 antal solskenstimmar, som med stöd av gjorda molnobservationer 

 beräknats, jämförda med det teoretiskt möjliga antalet, om inga 

 moln funnos. Mången skulle kanske vänta sig, att antalet verk- 

 liga solskenstimmar skulle vara störst i områdets inre trak- 

 ter, minst i yttersta skärgården. Eörhållandet är emellertid all- 



