LVII 



förlora många ståndorter, som de sedan behöva länga tider för 

 att ånyo erövra, om det överhuvudtaget l}'ckas. 



Augusti är, liksom annorstädes i landet, i regeln den regn- 

 rikaste månaden (12— 13.3 ?^ av årsnederbörden), medan under 

 vardera av maj och juni. då vegetationen är i största behov av 

 nederbörd, blott 7 — 9 % faller. De torra vårarna påverka avse- 

 värt även den vilda \'egetationen. Fysiologiskt sett förkorta de 

 uppenbarligen även i hög grad den effektiva vegetationsperio- 

 dens längd. Av ej ringa betydelse är emellertid, huru ofta ne- 

 derbörden i någorlunda riklig mängd faller. Inom Stockholms 

 län har 1881 — 1910 medelantalet dagar med 5 mm. nederbörd 

 och däröver varit: april 1.6. maj 2.3, juni 2.6. juli 3.^, augusti 

 4.3, september 3.0. oktober 3.6. Alltså har i medeltal under april 

 — oktober (210 dagar) ett verkligt regn fallit ungefär 21 gånger: 

 dock mycket mera sällan på våren än på högsommaren. 



De föreliggande uppgifterna om luftfuktigheten äro ännu sa 

 pass ofullständiga, att de icke lämna någon egentlig ledning för 

 bedömande av dennas inflytande på vegetationen. Genom H. 

 Hesselmans arbeten har det emellertid visats, att luftfuktieheten 

 är mycket högre på de yttre skärgårdsöarna än pä fastlandet, en om- 

 ständighet, som i sin mån torde motväga den ringare nederbörden. 



Uppmärksamheten bör ocksä fästas på att vissa arter, 

 framförallt Coruns siiccica och Selaginclla ciliata^ i sin utbred- 

 ning äro bundna till skärgårdszonen på ett sätt, som är mycket 

 påfallande. Xär man betänker, att dessa arter ha sitt älsk- 

 ling.stillhåll inom björkregionens fuktiga delar, ligger det nära 

 till hands att ställa deras skärgårdsförekomst i samband med 

 nyss berörda klimatfaktor. 



Växtgeo^^rafiska grupper. De jämna och likformiga kli- 

 matförhållandena medföra uppenbarligen, att ett mycket stort 

 antal a\' arterna tämligen likformigt anträffas över hela Stock- 

 holmstrakten. Detaljstudierna äro ännu icke sa genomförda, att 

 detta lämpligen åskadliggöres genom angivande av huru många 

 arter, som anträftats inom samtliga socknar, men redan de tal. som 

 angiva arternas antal för de större områdena, äro s\-nnerlio-en beh- 

 sande. Av de 1,156 här upptagna arterna (hybrider och under- 

 arter' således undantagna) äro 682 eller 59 % anträffade inom 

 alla de 6 stora områdena, ett förvi.sso m\-cker höst tal. 



' I förteckningen anföra< 103 varieteter. 50 former och 1 iS hyljrider. 



