VII 
pre sus de orice laudă. Numele acestor bărbaţi figureză, pentru plan- 
tele lor, alături de localitatea de unde planta a fost culesă. În acest 
herbariu, de când s'a trecut în posesiea Laboratoriului de Botanică 
Medicală, se găsesc şi câteva plante alese din herbariile presentate de 
elevii noştri de la Seola superioră de Farmacie şi al căror nume figu- 
reză pe etichetele acelor plante ce s'au interealat în colecţie. Nu pu- 
tem încheea aceste linii fără a aduce o publică mulţămire Domnului 
FARMACIST D. BARToLoMEIU ajutorul şi preparatorul cursului nostru de 
Botanică de la Facultatea de Medicină, pentru îndelungatul şi neobo- 
situl s&u ajutor ce ne a dat în decurs de cinci-spredece ani, la tote 
operaţiile şi manipulaţiile ce au fost necesare pentru constituirea co- 
lecţiilor nostre. 
Asemenea, şi HenBARiuL FLOREI ROMÂNIEI acum aparţine tot La- 
boratoriului de Bolanică Medicală al Facultăţei de Medicină din Bu- 
cureşti. Acestă colecţie coprinde plantele vasculare din tote părţile 
ț&rei: Olteniea, Munteniea, Moldova şi Dobrogea. Comptând tote fe- 
lurile de plante vasculare indigene şi naturalizate aflate şi enumerate 
în opera de faţă, avem cifra ce trece peste 3000 feluri, din care peste 
2450 specii şi vre-o 550 varietăţi, tote coprinse în 695 genuri, deose- 
bit de speciile introduse şi vulgarizate în cultura grădinilor pentru 
folosele economice şi gustul ornamental. Speciile spontanee şi natu- 
ralizate portă numărul de ordine subt genul în care aparţin; cele 
horticole, introduse şi vulgarizate portă numa un punct gros (e) ca 
deosebire. 
Din varietățile enumerate multe sunt considerate de unii autori 
drept specii. Nu este aici locul să intrăm in definiţiea termenelor taxi- 
nomice de specie, subspecie, rasă şi varietate, asupra cărora discu- 
țiile stau âncă deschise şi din care a resultat cele dou& taberi ce fac 
scole: cea lineană, sintetică sau restrinsă, disă scola tradiţională sau 
ortodoxă, precum o numeşte Kirschleger; cea laltă, analitică sau 
multiplicatrice, este scola independentă care, chiar din micele dife- 
rențe, adesea nepermanente şi neereditare, constitueşte şi erigeză 
specii, parcelând astfel speciile stabilite de scola precedentă. Şi una 
şi alta işi au partea cea bună pe cât timp nu trec limitele bunului 
sim| şi nn ajung la exageraţii. 
Ca total de specii, Flora nostră intrece în câtva registrul Florei 
vasculare a Transilvaniei, judecând după opera lui L. Simonkai care 
a scrutat cu o rară perspicacitate şi profundă cunoştiință tot ce s'a 
lucrat asupra Florei Transilvaniei. Densul enumeră 9276 specii în 
sensul scolei sintetice. Comparativ cu Flora rumelico-bulgară, jude- 
