93 CONSPECTUL SISTEMATIC 
lranss. p. 95. D. atrorubens Baumg. enum. transs. | p. 388 (1816)-non 
AN. D. Cavthusianorum f. ternatus Heutt. enum. banat. p. 32 (1858). 
D. gramineus Sehur. verh. siebenb. ver. ann. 1551 p. 177 - solum no- 
men. D. tenuis Sehur verh. siebenb. ver. ann. 1859 p. 153. — d. lunie, 
Iulie. Păsciuni alpine. Buceci, frecuent (D. cruentus Grec. enum. 1580, 
p. I+-non Gren. (odr.); în Suceava pe stânci şi pe coste pietrose la 
Broşteni pe Neagra către brânzarie; în Cheile Barnarului şi pe Rartu, 
frecuent. 
Ş. subneglectus Schur enum. p. 95 (1566): ca de 10—15 cent. 
înălțime ; foile radicale formând stut, forte linear-ânguste, revolute 
cam rigide pungulente, capitulele 2—3 flore. Pe plaimi. Buceci. 
19. D. sabuletorum Ilcul(f. enum. banat. p. 32 (1558); A. Kern. 
sched. austr. hung. fascic. 2. p. 67. D. diutinus Rehb. ic. germ. 6 
fig. 5017 (1544) - non Kit. în Schultes cest. fl. ann. 1814. D. Carthusia- 
norum'ţ. arenarius Neilr. diagu. p.21.—Canli tetragoni şi cu asperităţi 
puberulente forte m&nunte, verdi sau glaucescenţi; foile moi, verdi, 
linear-ânguste, la virf acute, 1-3 nervate, puberulento-aspre, vagina 
ca de 6-—7 ori mai lungă de cât lărgimea sa, ea şi nodurile nu pre- 
sentez înflătură ; capitulele cam scurte şi fasciculate, densiflore; foile 
involucrale dilatate, au marginea scariosă, virful cuspidat şi abia egalez 
nivelul limbului calcinal, scuamele ce împresor caliciul sunt glabre, 
coriace şi de aspect palid sau cu puțin rumen oacheşi pe partea dor- 
sală, pe când pe margine sunt lăticel searioso-membranoide neciliate, 
lat-obovate, abrupt-acuminate, acumenul forte scurt şi uşior deflex, 
totalitatea lor egaleză sau întrece cu puţin jumătatea caliciurilor ca- 
pitulului ; caliciul enumeră 1 cent. lung. şi 31/pmm lărgime, oacheşi- 
purpuriu, având dinţii scurticei dar cam lătişiori oval-oblusi sau cam 
acuminaţi; limbul petalelor glabru, purpuriu, obovat, uşior dentat, mai 
lat de cât unghicula care este insă cu puţin mai lungă. — “|, Maiu, 
lunie. 
Locuri năsipose sau pietrişi m&nunt cu năsip sau humus, pe 
lângă drumuri şi pe la rupturi de coste. Verciorova; Simian, Hinova, 
dealu Stirminei în Mehedinţi; Caracal; Craiova la Breasta; Bârlad. 
Astădi se ştie că adeveratul D. diutinus Kit. in Schult. osst. fl. 
ann. 1514, luat drept D. polymorphus M. Bieb. fl. t. e. | p. 324 (1808) 
de autorii germani şi ungari, este cu totul o specie distinctă. Graţie 
cercetărilor profesorului V. Borbas din Pesta, D. fiutinus Kit. a fost 
regăsit la locul clasic, distribuit prin Herbariul Normal al lui Fr. Schultz 
de actualul director lgn. Dorfler din Viena şi însoţit de o dare de 
seamă din partea eminentului botanist Dr. Arpad de Degen. Prin ur- 
