206 CONSPECTUL SISTEMATIC 
zăleşti, Caracăl; loneşti, Vultureanca; Băneasa, Comana; Ciocăneşti, 
Chitila; Crivina (P. hirta et P. villosa Grec. enum. p. 22. P. villosa € 
lapsu calami pro P. pilosa Willd.); Sloboziea ; Brăila; Galaţi; Foeşiani; 
Birlad; laşi; Măcin; Greci. 
6. P. astrachanica Jacq. icon. rar. | tab. 92 (1786); M. Bieb. 
fl. t.e. 1 p. 406; Lehm. monogr. potent. p. 77. P. hirta 5. astrachanica 
Ser. in DC. prodr. 2 p. 578. P. recta var. ş. astrachanica Lehm. rev. 
potent. p. Ș4 etiam Ledeb. îl. ross. 2 p. 45 post Potentillam rectam 
genuinam. — . Maiu, lunie. Locuri petrose aprice deschise, câm- 
puri aprice. Verciorova, Gura-Văei; Caracăl la pădurea RHomula; 
Brăila pe la Monument; Măcin spre Greci. 
Portul şi contiguraţiea plantei nostre se potriveşte exact cu 
forma tipică de P. astrachanica Jacq.; însă diferă prin indumentul 
foliolelor sale care, de şi părose, sunt lipsite de aşternutul de peri 
scurţi denşi ce dau oarecare reflect sericeu paginei inferidre, aşia cum 
se observă la exemplarele din Rusiea. 
7. P. taurica Willd. in mag. d. gesels. naturf. freunde zu 
berlin. 7 p. 291 (1799); Lehm. monogr. potent. p. 90 tab. 9!; Ledeb. 
fl. ross. 2 p. 46; Lehm. revis. potent. p. Sl quoad forma genuina. 
P. hirta f. taurica Boiss. fl. orient. 2 p, 713. — 4, Maiu, lunie. Locuri 
petrose, stâncose în munţii Dobrogei: la Alibeichioi pe Consulu; M6- 
nastirea (Cocoşi. 
8. P. lzeta lichb. germ. exc. p. 595 (1533); Zimmeter în A. 
Kerner sched. n. 825. P. hirta Koch syn. p. 237; Sturm. deutseh. h.91; 
Lehm. mon. potent. p. 58 tab. 3S!et Auct. plur.-non L. — d, lunie, 
lulie. Locuri petrose. Dobrogea la lenisala subt Castelul-Genovez. 
Exemplarele nostre, prin statura şi tote caracterele morfologice 
externe, nu se deosibese în nimic de specimenele scundace de P. pedata 
Nestl. mon. potent. p. 44 n. 27 ast-fel după cum sunt distribuite de 
V. Engelhartd în 1889 şi recoltate pe la „Scala-Saneta“ lingă Triest. 
Însă, între tote aceste, de o parte, şi între cele din vecinătatea 'Tou- 
lonului, adică adeverata P. hirta L., există oare-care diferenţă apre- 
ciabilă numa întru ce priveşte forma foliolelor foilor. 
b. Argente. Caulii adescedenţi sau suberecţi rigidi, ei şi 
pețiolurile pubescenţi sau peroşi, dar tot-odată şi tomentoşi,. perii. 
netuberculaţi; foile peste-tot sau numa pe desubt cu toment dens 
cenuşiu sau argintio-albicios, marginea foliolelor revolută. Florile 
micşiore. 
