CAMPANULACE A 385 
caulinare distante lungicele şi forte mult linear-ănguste aprope filiforme, 
uşior arcuate şi cu marginile convolute ; florile azurii, mai măricele de 
cum la forma genuină, curat campanulate, laciniile caliciului setaceu- 
subulate, întinse, egalez tierţiul inferior al tubului corolei. — Stânci 
in regiunea alpină inferioră. Buceci pe Costila în Valea-Albă. 
Se deosebeşte de C. Fostii Baumg. enum. transs. 3 p. 342, care 
are foile tot ast-fel linear-ânguste, însă numerose, dense şi mai scurte. 
Prin aspectul său, la prima vedere, pare a fl o formă de C. consan- 
guinea Schott. la care axele caulinare sunt simple, de ordinar 1-2 
flore, florile mai măricele şi laciniile caliciului setaceo-subulate lungi 
că egalez aproximativ lungimea tubului corolei şi sunt întinse sau 
reflexe. 
18. C. tenuifolia Iloffim. îl. germ. p. 100 (1800). C. rotundifolia 
3. tenuifolia DC. prodr. 7 p. 471. — d, lunie, lulie. În Dobrogea: la 
Măcin pe muntele Suluc, la Greci şi la lenisala pe lingă Castelul-Ge- 
novez. — La noi există numa în Dobrogea şi n'o putem adinite ca 
varietate de (. rotundifolia IL. 
19. C. crassipes [lcuff. enum. banat. p. 115 (1555); Neil. 
diagn. p. 80. — d. Iunie, Iulie. Costele calcare aprice ale munţilor 
mici. Dobrogea lingă Măcin pe la poalele muntelui Suluc. 
Prin forma şi disposiţiea florilor ţine în deaprope de (. tenui- 
folia ; însă caulii sunt mai înalţi şi mai ramificaţi, foile ânguste lineare 
lungi şi subfalcate, pedunculele mai ingroşate. 
20. C. pusilia [lenke in Jacq. collect. 2p. 79 (1788); Sehlechtd. 
et Lang. deutsch. vol. 22 f 2219 (an Koch syn. p. 357; (aren. Godr. 
(|. fr. 2 p. 4162); Simk. enum. transs. p. B8% (. modesta Sehott ana- 
lect. p. 13; Simk. exsie.! ex alpe Piatra-Craiului. C. refleza Sehur 
verh. siebenb. ver. ann. 1851 p. 171 etinenum. transs. p. 441; C. venusta 
Schur enum. transs. p. 449.— Y,lulie, August. Stânci pe locuri cu irbă 
sau muschi în regiunea alpină. Buceci la Strunga ((. cespitosa Grec. 
enum. ann. 1880 p. 38),la Valea-Priporului şi pe Caraimanu (Knecht.) 
sus la Valea-Babelor ; Piatra-Mare ; Oiticu în Muscel. 
Planta nostră, comparată cu multe exemplare din alpii Austriei 
şi Bavariei, nu prea seamănă cu (. pusilla Haenke mai cu seamă prin 
laciniile caliciului care la epoca deplinei înfloriri sunt subulate şi 
arcuat-retlexe, pe când la C. pusi/la Hanke sunt linear-ânguste sau 
subulate, însă drepte şi întinse. 
Exemplarele pigmee semăn forte mult cu C. „/aubertiana Timb. 
specie pirenaică, 
