LABIATAE 473 
N icoliţel, Măcin. — Prin portul seu semănă mult cu formele angusti- 
folii de S. subcrenata Vis.; totu-şi, prin caliciul său forte lung-dentat 
şi prin condensarea verticilastrelor în spic ţine cu totul de S. sideri- 
tioides C. Koch. Forma acesta este exactă cu specimenele dise S. steno- 
phylla din Azott ce le posedăm in herbariul general de la M. Gandoger; 
de aceea, odinidră am distribuit'o unor botanişti subt numele de 
Ș. stenophujlla Spreng. Însă, specia lui Sprengel este indicată numa în 
Spaniea şi nici un autor n'o indică până astădi că ar exista şi în Orient; 
astfel, suntem la îndo€lă de exactitatea plantei lui M. Gandoger. 
Că speciea de faţă este adevăratul £. sideritioides C. Koch nu 
există nici o îndoială; insă, am preferat denumirea lui Grisebach fiind 
anterioră şi de oare-ce ambele denumiri exprim aceea-şi specie, după 
cum afirmă Boissier şi Velenovski (ved. op. cit.) 
8. S. arenarizeformis Rouy in bull. soc. bot. de france 
1890 vol. 12 ser. II p. 166. — De talie ca de 5-7 decimetre ; caulii 
rămoşi sau forte rămoşi erecţi sau ascendenți; foile verdi pubes- 
cente lanceolate  uşior crenulate, cele inferidre atenuate in pețiol, 
cele medii sesile rotundate la bază, întregi sau uşior denticulate; spi- 
curile lungi, 8-12 em întrerupte aprope până la virf, verticilastrele 
multiflore; foile florale (braeteele) scurte, tote subeordiforme sau 
uşior truncate, cele medii şi superire. ovate cuspidate; florile forte 
seu rt pedicelate desfăşiurate, câte 5-6 de fiecare care bractee; cali- 
ciul campanulat hirsut, dinţii prelung-triangulari acuminaţi, acu- 
menul glabru; corola albă sau roz-albescentă are tubul exert Şi cu 
inel intern, pubescentă la exterior, lobul median al labrei inferiore 
este dilatat, bilobuliit ŞI cu picăţele purpurii, labra superioră erectă 
oblungă şi întregă ; anterele neincluse în tub egalez aprope labra su= 
perioră a corolei ; acheniile oacheşi, uşior granulate. — Y. lunie, lu- 
lie. La locuri aride aprice, pe lingă drumuri, păragini, crânguri, grâne 
sau mirişti. Alexandriea ; Sloboziea, Odăile-Arsache, Giurgiu; Bă- 
neasa, Gurbanu, Comana ; Bucureşti, Chitila, Ciocăneşti, Buftea, Pe- 
işi; Ploeşti, Băicoiu; Buzău. 
Diferă de S. recta L. prin talia sa înaltă şi mai robustă; prin 
foile superidre întregi sau uşior denticulate, prin bracteele sale mai 
scurte, întregi ovate cuspidate cu baza subeordiformă ; prin caliciul 
scu mai lung cu dinţii prelung-triangulari mai acuminaţi şi prin corola 
sa mai mare albă sau de un roz-albescent, —_ Diteră de $. arenaria 
Vahil, al cărui port îl are aproximativ la fel şi cu care sar pulea mai 
lesne confunda, prin corola sa albă, prin labra superidră a corolei 
