604 CONSPECTUL SISTEMATIC 
2. Ulumela superioră cu mult mai scurtă de căt cea interioră: 
Euagrostis Uriseb. loco cit. 
2. A. alba [. spec.p.95; Schrad. [l. germ. 1 p. 209 tab. 2 fig. 1; 
Gren. Godr. îl. fr. 3 p. 430; Schlecht. Lang. deutsch. vol. 7 fig. 605. 
A. stolonifera f. |. spec. p. 93; Koch syn. p. 901; Rehb. icon. germ. 1 
fig. 133. — Vulg. /erba-câmpului. Ierba-contului.  Păiuşi. — 4, Lulie, 
August. Livedi, locuri cu ierbă, ograde de pomi, câmpuri, tuterişuri, pă- 
duri ; specie forle comună (Grec. enum. p. 61). — Severin; Baea-de- 
Aramă, Padeşi; Tismana, Tirgujiul; Craiova; Rimnie, Călimăneşti ; 
Argeşi; Stolnici, Brătăşiani, Netoţi; Câmpulung, Pajerea; Predeal, 
Buşteni, Sinaia ; Titu, Ghergani, Ciocăneşti, Perişi; Chitila, Bucureşti; 
Comana; Ploeşti, Câmpina; Văleni; Buzău; Focşiani ; Bacău; Piatra, 
Osloveni, Neamţu; Fălticeni, Cornu-Luncei; Birlad, Vaslui, laşi; Do- 
brogea. — Varieză mult; astfel: 
o. diffusa lost gram. austr. 4 tab. 55 (1809). Panicula ovală 
oblungă, laxă, difusă; florile mutice avend coldrea verde-palidă sau 
cuprină : A. stolonifera Hust |. e. tab. 56, A. alba var. pallens (aud 
fl. helv. 1 p. 187; — sau florile avend colorea violetă mai mult sau 
mai puţin intensă : A. varia Host. |. e. tab. 57 fig. sinistra. 
f. major Gaud. fl. helv. 1 p. 189 (1828). A. silvatica Host gram. 4 
tab. 54 Si vieaiti, Huds. fl. angl. (1762). A. gigantea Gaud agrost. 
helv. 1 p. Sl (1811); Koch syn. p. 902 ex p.; Rehb. icon. germ. 1 

tote cele lalte specii cunoscule ale genului Agrostis — luat în sensul cel mai larg — to- 
tuşi, în urma autopsiilor făcute, nu o puteam separa de acest gen, însuşind pe deplin 
caracterele sale esenţiale. Numirea specifică îi o dasem astfel, avend în vedere dis- 
posiliea paniculei sale răsfirată, deplin divaricată şi cu o mentinere cam rigidă. 
Aflându-ne în oare care necertitudine, am căutat a ne asigura dacă acestă graminee 
este sau nu cunoscută. De aceea ne am adresat prețioselor cunoștiinţe ale confratelui A 
Degen din Budapesta, considerând afinitatea ce există înlre flora câmpiilor ţerei nostre 
cu aceea a Ungariei şi credând că o asemenea plantă ar fi şi prin acea țară. Resultatul 
cercetărilor sale a fost acela-și cu al nostru întru ce priveşte genul; însă, pentru o con- 
vingere deplină, Domnia-sa a adresat planta nostră şi Profesorului Hackel, astă-di su- 
veranul cunoscălor al gramineelor, de la care avem sentența citată, Cu tote acestea, 
fie-ne permis să adăogăm următorea observatie : 
Pentru ca planta noslră să fie cu adevărat o varietate de Agrostis Bieberstei- 
niana Claus, trebue să semene exact cu acesta în tote priviotele şi să difere numa prin 
panicula densă şi prin pubescenţa glumelei inferiore. Însă comparată cu A, Bieler- 
sleiniana Claus — pe care o posedăm chiar din Sarepta—are cu totul chipul deosebit, 
precum a remarcat şi D. A. Degen; cu tote acestea, ea nu pole fi îndepărtată din 
grupa Airagrostis Griseb. La prima ochire forte mult se potriveşte cu Antinoria agro- 
stidea Parlat. prin taliea, panicula trichotomie-divaricată, prin forma, mărimea şi as- 
pectul spicuşidrelor ; însă diteră de acesta prin lipsa de tulpină lungă culcată şi stoloniferă 
cum şi prin spicuşiorele sale numa cu o flore hermafrodită şi sesilă. De Agrostis Bie- 
bersteiniana Claus. diferă prin portul stu relativ scundicel, robustior si rigidiuscul — 
iar nu înalt, subţire! şi flascid —,prin panicula su rigidiusculă şi curat trichotomicodi- 
varicată — iar nu diflusă, expansă şi fillăitore —, prin spicuşiorele sale elipsoide, ob- 
tuse, având glumele şi glumelele cu marginea mai pulin scariosă — iar nu lanceolate, 
ângustiore, acule și cu mult mai scariose, 
