064 CONSPECTUL GEOGRAFIC 
lunca căror apare numerose zăvoiuri ce fac contrast cu verdeţa câm- 
piilor şi a pădurilor prin argintiile foi ale Sălciilor şi Plopului de luncă; 
apoi, lacuri sau bălți, adesea de întinderi ce se perd inaintea vederei, 
insoțesce Dunărea în albiea sa pînă la mare şi pe limonul cărora cresc 
intinse şi numerose stufării de Trestie, Papură şi Rogoz, adăpost al 
unui mare număr de cârduri de pastri acuatice; urmez şi câteva dune 
sau năsipuri mobile şi, în fine, marea. Dar tote acestea, nu mai 
puţin, sunt şi forme de terămuri în condiţii telurice şi climatice dife- 
rite şi variate ce, de la prima vedere, dau botanistului geograf şi flo- 
rist o idee prealabilă despre populaţiea vegetală şi despre variaţiea 
formelor vegetale ce se găsesc pe intinderea acestui restrins teritoriu, 
dar care rivalizeză, subt raportul vegetației, cu multe din ţările cele 
mai dotate ce sunt în întinderea continentală din care facem parte. 
Il. CONDIȚIILE TELURICE 
Ş |. RELIEFUL GENERAL AL ȚEREI. OROGRAFIEA, IDROGRAFIEA. 
Şirul de Carpaţi, fiind scheletul geologic al ţerei şi tectonica 
geologică dependentă urmând aceeaşi disposiţie şi regularitate în di- 
feritele epoce geologice, face ca relieful topografic al României cis- 
danubiane să aibă o continuitate şi o unilormitate aproximativ la fel. 
Acestă asemănare devine şi mai însemnată între Olteniea şi Moldova 
a căror suprafaţă accidentală este, comparativ, cu muli mai întinsă 
de cât in Munteniea unde Carpaţii, pe de o parte, se rădic la cele mai 
insemnate altitudini din câte avem şi, pe de altă parte, poalele lor, 
devenite dealuri, nu merg departe: aci fără transiţie, regiunea dealu- 
rilor se opreşte într'o linie ce plecă de la Piteşti prin Tîrgovişte, Ploeşti, 
Buztu, Rimnicu-Sărat, Foeşiani pînă la Mărăşeşti, făcend un contrast 
remarcabil cu imensele şesuri şi ărăyane ce se desfăşiură de aci pină 
la Dunăre. Dobrogea, însă, nu intră în acestă continuitate a fisiografiei 
&rei, fiind dependentă de formaţiea balcanică. Întinderea sa constitueşte 
un platou destul de rădicat, comparativ cu şesurile danubiane, având şi 
numerose depresii ce i dau aspectul accidentat, însă arid, din cauza 
subsolului petros. Dar, în cele din urmă, acest platou devine cu mult 
mai rădicat printr'un masiv de munţi petroşi granilici şi situat la partea 
sa septentrională pe ţermul drept al Dunărei între Măcin, Tulcea şi Ba- 
badag, totul făcând un puternic contrast cu nivelul inferior al stepelor 
danubiane româno-basarabice şi cu marea Neagră. Ea şi cu partea bul- 
garo-rumelică ce iînvecinesc marea Neagră constituese stepele pontice. 
De aceea vom face o separată descriere fisiografică pentru parlea 
trans-damubiană ce ne aparţine, 
