FISIOGRAFIEA GENERALA 671 
spatele lor, adesea precipitat sau abrupt, spre Transilvaniea; astfel sunt 
Piatra- Mare şi Ciucaşiul sau Piatra-Zăganului, apoi Cheea ale căror 
puncte culminaute stau între 1840 şi 1960 m. altitudine. De acest şir 
ține muntele Penteleu ale cărui şale largi portă renumitele păsciuni alpine 
ce fac cunoscuta sa reputaţie. EI atinge ca culme altitudinea modestă 
de 1780 metre, pe când Sigleul, un vecin al stu, abia ajunge pînă 
la 1670 metre. 
8. Munţii Moldovei. — Începend din Vrancea şi pînă în Bucovina, 
acest lung şir carpatic urmeză o direcţie de la sud către nord şi oare- 
cum spre nord-vest. Dealurile ce se lasă din laturile lor sunt cu mult 
mai înlinse, relativ inalte şi dispuse în torte lungi şiruri, mai mult sau 
mai puţin ramificate, între cursul apelor pe care le însoțesc în direc- 
țiea lor către sud sau către sud-est. Caracterele generale geologice 
ale acestui şir de munţi sunt ca şi ale celui precedent, ambii tor- 
mând o continuaţie; tot asemenea, şi munţii din partea ac6sta sunt 
medioeri, comparativ cu cei din partea vestică a Munteniei şi cu cei din 
Olteniea. De aceea se observă că comele lor sunt mai puţin pleşiuve, 
având regiunea lor alpină prea puţin desvoltată, dar dotați cu numerose 
şi întinse livedi montane. În schimb insă, ei sunt mai acoperiţi de pă- 
duri: păduri vechi, dense şi întunecose, cod precum le numim. Cu 
tote acestea, Ceahlăul şi vecinii săi din Suceava difer prin masa lor 
şi chiar prin altitudinea la care ajung comparativ cu cei lalţi. Ceahlăul 
sau Pionul, cel mai "nalt din Moldova, atinge altitudinea de 1907 me- 
tre şi este remarcabil prin tectonica sa de conglomnerat eocenic infe- 
rior. Forma sa de cupolă, ce domină întregul şir de munţi din partea 
acesta a țerei, îi dă o înfăţişare majestosă şi impunătore, ceea ce a 
făcut pe unii chartografi cu slabe cunoştiințe geografice 1) asupra țerei 
să'i gratifice, cu de la sine bunăvoință, altitudinea de 2720 m. Munţii 
din partea de sus a districtului Suceava diter cu totul prin formaţica 
lor geologică ce aparţine grupei archaice, caracterizată prin roce de 
gneis, micaşist şi oarecare manifestații de trachit ce se v&d pe mun- 
tele Lucaciu (către Dorna), avend altitudinea de 1778 metre. 
În categorica acestor munţi intră Căfimanu şi Pietrosul cei mai 
'nalți din Suceava, urmeză Barnaru care are 1704 m. altitudine, apoi 

1 Massaloup +. = Româniea şi Tările vecine danubiane, chartă revedută şi com- 
plectată de Aug. Gorjan. 
Nu știm din ce fontăni autorii acestor eharte au cules datele asupra muntilor 
și altitudinelor indicate de dânşii, de altfel cu totul eronate. Aşia, de exemplu, mun- 
tele Rartul, ce este în Suceava pe liniea de frontieră cu Bucovina, eharta citată îl 
pune in interiorul districtului pe locul Barnarului; Paringul se găseşte pus cu altitu- 
dinea de 2180 metre, Negoiul cu 255+ m., Pialra-lui-Craiu cu 2180 m, Bucecii la Omu 
cu 2550 m, şi Ceahlăul cu 2720 m. 
