FISIOGRAFIEA GENERALA 673 
a livedilor de pomi şi a viilor ce ne zimbesc privindu-le; însă, în ace- 
laşi timp, cu multă întristare, remarcăm laturile sau costele lor aprope 
pretutindenea transformate în rupturi sau în mari prăpastii din cauza 
riurilor sau a torentelor ce le isbeşte, le rupe şi le dărapănă, numerose 
văgaşe şi erosiuni din cauza ploilor ce spală şi le distruge cu încetul 
părţile declive şi neimbrăcate cu vegetaţie lemnosă, lipsă mare de cărări 
sau căi de comunicaţie practicabile şi conduse cu ştiinţă ete. Şi, cu tote 
acestea, dealurile ne întreţin cu lemnele lor, cu livedile, cu păsciunile 
lor pentru vitele nostre domestice, cu cerealele lor; poalele lor, numite 
potgorii, întreţin pometul şi viile, aceste daruri divine ce prospereză 
aici cu mult mai bine ca in cele lalte părţi; sinul lor conţine insem- 
nate şi nesecate aşternute interne sau gisemente de sare şi petroleu 
ce aduc o avuţie mare ţărei. În schimb, pentru tote aceste multe şi 
mari binefaceri, ar fi necesariu ca, şi la noi, mâna omului — cum ve- 
dem la vecinii din Austro-Ungaria — să se opună distrugerilor şi de- 
vastărilor ce le ruineză, distrugeri ce nu sunt de cât în dauna proprie- 
tăței şi a folosului general. 
3. Regiunea câmpiilor. — Restul ţerei ce se găseşte coprins în- 
tre liniea de demarcaţie a dealurilor, precum am indicat-o, între 
Dunăre şi Prut constitueşte regiunea câmpiilor şi a marelor şesuri ale 
Danubiului inferior. Ca suprafaţă, ea ocupă aproximativ a treia parte 
din întinderea cis-danubiană şi representă etagiul inferior al trei 
subt raportul altitudinei. Relieful stu nu este tocma simplu şi uni- 
form precum ne am putea imagina. Atit partea coprinsă între (ca- 
lafat şi Craiova pină la Jiu, aceea d'intre Siret şi Prut, comparativ cu 
cele lalte, sunt mai săltate şi constituesc nişte platouri sau şesuri 
de oarecare înălţimi. Deosebit de aceasta, întregul s&u relief ne pare 
destul de diferențiat în două etage distincte şi caracteristice: unul, com- 
parativ mai superior, pe care îl vom numi regiunea propriu-disă a 
câmpiilor; cel lalt, inferior, regiunea fluvială sau acuatică. 
1. Regiunea propriu disă a câmpiilor, la oarecare distanţă de 
țărmul Dunărei, se opreşte şi constitueşte terasa stingă a acestui 
mare fluviu. În Mehedinţi ea se rădică chiar pe ţărmul Dunărei pînă 
subt Calafat ; de aci se depărteză simţitor de ajunge pe la Băileşti, 
Ceret, Segarcea şi Ginciova, de unde constitueşte malul drept al Jiului 
pină la Craiova; în Romanați mai că nu se cunoşte ; apoi de la gura 
Oltului şi pînă la Galaţi, se ţine cam paralel de cursul marelui fluviu. 
Undulaţiile ce le descrie suprafaţa acestei regiuni ajung la dife- 
rite altitudini din care reproducem pe cele următore, împrumutând 
