674 CONSPECTUL GEOGRAFIC 
cifrele dupe Analele Institutului Meteorologie al homâniei, calculat de la 
nivelul mărei Negre : la Severin 100 metre, la Vinjiu 120, la Calafat 
$5, la Caracăl 95, la Craiova 110, la Balşiu 125 metre; câmpiile din 
districtul Oltul pe la Slatina 170, la Buzeşti 110 şi laDrăgăneşti 120 
metre ; cele din Teleorman la Hoşiori-de-Vede 155, la Alexandriea 
105, la Zimnicea pe înălţime 105 metre; cele din Vlaşea spre Vultu- 
reanca, Vişina şi Corbii-Mari aproximativ 120 metre ; pe când şesurile ce 
se întind între riurile Argeşiul şi Siretul, afară de părţile despre Ploeşti 
unde ajung la 160 metre, nu trec peste altitudinea de 90 metre. Asttel 
la Bucureşti înălţimele de la Filaret şi Cotroceni au 82 metre şi în 
oraşiu altitudinea este de 75 metre; imensele câmpii şi baraganul, ce 
se intind de la Bucureşti între poalele dealurilor şi între Dunăre pină la 
Siret stau între 30-75 m. altitudine. 
În Munteniea, imensa regiune a câmpiilor, parte deschisă, parte 
acoperită cu păduri şi dumbrave, devine în cele din urmă cu totul 
plană şi lipsită de păduri în totă intinderea sa. Acestă parte este cu- 
nosculă subt numele de baragan, comparabilă cu pustiile Ungariei şi 
mai cu seamă cu stepele de păsciune ale Rusiei meridionale. Districtele 
Ialomiţa şi Brăila cu parte din Buzău, din Rimnicu-Sărat şi din Putna 
sunt representantele acestui peisagiu vast şi monoton, lipsit de 
umbră, de văi şi de irigație suficientă; în acestă parte ploile estivale 
sunt rare, vinturile frecuente, arşiţa solară şi seceta ajung copleşitore în 
lunile caniculare, vegetaţiea estivală se trece, totul luând aspectul de 
pirlire şi arsură. Cu tote acestea, graţie solului fertil ce abundeză, 
agricultura cerealelor toecma aici îşi întinde plugul şi sapa eu mai 
multă lăţire; apoi, căile de comunicaţie şi cantonele de pază ce cu în- 
cetul se stabilesc, păsciunele uscate ce întreţin numerose tirle şi ciredi 
de vite contribuesc câte puţin la atenuarea monotoniei şi a pustielăţei 
ce domină în acestă parte a ţerei. 
În regiunea aeâsta găsim şi acele deposite de arenă sau năsipuri 
mobile ce portă numele de dune danubiane. Ele se găsese în Mehe- 
dinţi prin Blahniţă, în Doljiu pe la Calafat şi Bechet, în Romanați pe 
la Dăbuleni şi Potel. 
Disposiţiea orografică a ţtrei, în totă acestă întindere, face că. 
cursul riurilor principale ce percurg interiorul ţerei să aibă o unitfor- 
mitate în direcţiea lor, urmând o cale de la nord, din munţi, spre sud 
sau sud-est la Dunăre, adică mai mult sau mai puţin paralelă. Din 
acestă disposiţie generală urmeză că exposiţiea ţărei în faţa Sorelui 
este oriento-meridională, ceea ce este una din condiţiile favorabile de 
care se bucură vegetaţiunea spontanee şi cea de cultură a ţărei. 
