676 CONSPECTUL GEOGRAFIC 
Oltul (Aluta în timpul dacilor), ce tot din Transilvaniea vine, in- 
tră în Româniea pe la Turnu-hoşiu, trece pe lingă Rimnic şi se varsă 
în Dunăre la Turnu-Măgurele. El separă Olteniea de Munteniea. Afluenții 
săi sunt Lotrul, Bistriţa şi Luncaviţu în Vâlcea, Olteţul în homanaţi şi 
Topologul din districtul Argeşi. 
Argeşiul, ce isvorăşte în Româniea din munţii Negoiului, trece 
pe la Piteşti, de aci urmeză o direcţie spre SE şi se varsă in Dunăre 
lingă Oltelniţa. Afluenții sei sunt Visanu şi Doamna ce iai şi apele 
Muscelului, Dimboviţa ce trece prin Bucureşti, Glavaciocu şi Neajlovul 
din Vlaşea. 
Ialomiţa, ce isvorăşte în Româniea din munţii Buceci, trece pe 
lingă 'Tirgovişte, apoi p'intre Bucureşti şi Ploeşti, străbate districtul 
Ialomiţa şi se varsă în Dunăre la Pioa-Petrei. Afluenții sei sunt Prahova 
ce trece pe lingă Buceci pe la Sinaia, luând cu sine şi Teleajenul, apoi 
urmeză Cricovul ce trece pe la Urlaţi, riu cu apa sărată. 
Siretul (Ararus în vechime), isvorăşte în Carpaţii Bucovinei, 
străbate pe mediloc totă Moldova de la nord spre sud şi se varsă în 
Dunăre la Bărboşi, între Brăila şi Galaţi. Riu cu mult mai mare de 
cât cei precedenţi, ia cu sine mulţi şi puternici afluenţi: Buzăul care 
percurge districtele Buzău şi Brăila, Rimnicu-Sărat, Milcovul, Trotuşul, 
limpedea Bistriţă şi Moldova în partea sa dreptă, apoi mohoritul Bârlad 
în partea sa stingă. 
Prutul (Pyrretus în vechime). 'Tot din Carpaţii Bucovinei isvo- 
răşte, şerpueşte în totă intinderea d'intre Moldova şi Basarabiea şi se 
varsă în Dunăre mai jos de Galaţi. Mare şi puternic riu ca şi Siretul, 
el constitue frontiera țărei despre Rusiea. 
Cum se vede, Româniea este bine şi admirabil dotată cu ape 
curgătore ce contribuese mult la amendarea climatului seu continental 
ce, altfel ar fi forte uscat şi ţara ar avea aspecul cel mai trist, tablou 
ce ni'l representeză, nu mai departe, lingă noi, marea parte a Do- 
brogei prin lipsa de riuri interiore. 
2. Româniea Trans-danubiană sau Dobrogea. 
Relieful acestei părţi se presenteză subt un aspect diferit alături 
de Homânia cis-danubiană şi de Basarabiea ce'i stă în faţă. Diferenţa 
se remarcă nu numa subt punctul de vedere al topografiei şi al geolo- 
giei sale, dară şi asupra vegetației şi a florei sale de altfel dependentă 
de Flora balcanică şi a stepelor pontice. 
Situată între cotul cel descrie Dunărea de la Silistra la Galaţi şi 
pină la Tulcea, între delta Dunărei şi între marea Neagră, Dobrogea 
