692 CONSPECTUL GEOGRAFIC 
interpuse p'intre cele terestre; pe suprafață în mase sau întinderi di- 
ferite, numite mlăştini sau rovine, riuri, fluvii, lacuri, mări sau oceane; 
o parte considerabilă este în atmosferă, constituind diversele stări me- 
teorice de umedelă, de nebulositate, de precipitaţii atmosferice, etc. 
Aceste diferenţe sunt de cea mai mare însemnătate cu starea şi cu 
distribuţiea generală vegetală a unei ţări, constituind astfel neşte 
stări elimatologice principale, alăturea cu acelea ce le dă temperatura 
de care, în mare parte, depinde diversele stări apose. Graţie acestor 
variaţii de temperatură, atmosfera este într'o mişcare perpetuă, mai 
mult sau mai puţin intensă, ce “i permite să aspire vaporii de la su- 
prafaţa uscatului şi al apelor, să'i transporte de la un loc la altul, să'i 
condenseze, să "i precipite, să "i menţină sau să "i răsipească etc. 
Departe de regiunea atlantică, unde atmosfera ţărilor dependente 
se resfaţă în vaporii oceanici, atmosfera din întinderea noastră geo- 
grafică se bucură, comparativ, de un grad cu mult mai mic de ume- 
ditate generală din cauza felului vânturilor nostre continentale. La noi, 
umeditatea atmosferică, considerată în general, este mai inferioră de 
cât aceea din ţările occidentale ale Europei, chiar a celor aflate pe 
latitudinea nostră. Valorea sa medie anuală, chiar la noi, diferă în 
raport cu felul localităţilor; astfel, cea mai mică valore de umeditate 
o avem la Călimăneşti şi Câmpulung, în regiunea submontană : 62%/j; 
cea mai mare este la Constanţa, lingă marea Neagră: 82%. Dacă pro- 
porţiea de umedelă la Călimăneşti este mai mică, ea este compensată 
prin cantitatea de apă precipitată: 691" pe an; pe când la Gonstanţa, 
contrariu, cantitatea de apă precipitată, 410" pe an, este compen- 
sată prin proporţiea mai însemnată de igrasie atmosferică ce o procură 
marea. Am putut constata împrejurul Constanţei cum starea de arsură 
estivală a vegetației gramineane şi a plantațiilor, pe la finele lui Sep- 
tembre, în urma a câtorva dile de ceţă matinală “şi a reluat veseliea 
sa; pe când în baraganul Ialomiţei aspectul câmpului era întristător; 
pe la Constanţa, în acea epocă, plante cu flori âncă se mai găseau 
in oare-care numer; în baragan totul era trecut şi ars, afară de lunca 
dintre Dunăre şi Borcea unde vegetaţiea, graţie solului umed şi at- 
mosferei danubiene, îşi menținea âncă verdeaţa sa. 
Apa ce cade pe fie care an la suprafața pămentului subt formă 
de ploe, de zăpadă şi alte forme meteorice, colectate şi m&surate prin 
udometru, este socotită la noi, ca valore medie generală, drept cantitate 
de 583". În privinţa acesta, Analele Institutului meteorologie, vol. XI 
anul 1895, ne dau rezultatul general al valorilor anuale de la 82 loca- 
lităţi din țeră din care 23 au observaţiile întocmite pe o periodă de 
