712 CONSPECTUL GEOGRAFIC 
cu totul însemnată în baraganele danubiene şi în şesurile pontice, 
adică spre partea meridională şi orientală a ţerei, precum o vedem şi 
in Europa. La acestea se adaogă şi oare care pătrunderi ce le face 
Domeniul Florei Mediteraneane în munţii noştri cei mici din Olteniea 
şi în cei din Dobrogea, părţi ce stau subt regimul unui climat relativ 
mai cald. Este de remarcat că, la noi, Flora acestui din urmă do- 
meniu, prin felul composiţiei sale, ţine mai cu seamă de regiunea 
Florei mediteraneane orientale şi de a Florei regiunei balcanico-cau- 
cazice care încinge o mare parte a Pontului-Eusxin. 
Dacă am căuta să delimităm la noi in mod riguros ariile acestor 
domenii de vegetaţie în sensul suprafaţei, cum pare a fi trase pe charta 
vegetației globului, intimpinăm dificultăţi numerose din cauza reliefului 
țărei şi al disposiţiei acestor categorii de vegetaţie în sensul altitudinal 
care, in acelaşi timp, este în acord şi cu clima ce domină în fiecare. 
Însă, considerând subt o privire generală întrega formație vegetală 
a țărei nostre, putem remarca cum ea este destul de bine diferențiată 
în doă mari categorii caracteristice prin felul şi contrastul ce înfăţişeză 
aspectul lor: una menuntă ce se arată ca un tapet ierbos şi verde, în 
care elementul graminean primeză, acoperind înălțimile superidre ale 
munţi lor, sau regiunea alpină, precum şi întinderile inferidre ale ţărei, 
adică câmpiile şi marele sale şesuri; cea de a doua, cu înfăţişarea 
înaltă, robustă şi lemnosă, formată din arbori ce, prin asociarea lor, con- 
stituesc pădurile ce se desineză pe întinderea marelui tapet ierbos ca o 
perie densă, de un aspect verde mai obscur, ocupând întinderi mari 
neîntrerupte sau cu oarecare întreruperi, aşedată pe laturile munţilor şi 
pe înălțimile dealurilor, lăsându-se în multe părţi şi prin regiunea câm- 
piilor. Astfel dar, din disposiţiea formațiilor vegetale ale ţărei nostre, 
resultă trei etage de vegetaţie diferente prin situaţiea lor, prin condi- 
ţiile telurice şi climatice în care se găsesc fiecare cum şi prin felul 
plantelor ce intră în composiţiea Florei fiecărei: 1” etagiul superior 
care constitueşte zona vegetației alpine; 2" cel mediu care constitueşte 
zona vegetației forestiere şi 3" cel inferior sau zona vegetației stepelor 
danubiane şi pontice. 
II. ZONELE DE VEGETAȚIE ȘI FLORA LOR PROPRIE 
Ş |. ZONA VEGETAȚIEI ALPINE 
Limitele, aspectul, clima, vegetațiea sa. — Limita ce la noi 
separă regiunea alpină de cea subalpină, care intră în Domeniul ve- 
getaţiei forestiere, descrie o linie care oscileză între altitudinea de 1650 
