724 CONSPECTUL GEOGRAFIC 
bens, Gentiana acaulis, G. nivalis, Myosotis alpestris, Veronica al- 
pina, Pedicularis  verticillata, Bartsia alpina,  Pinguicula alpina, 
Androsace Chamejasme, Armeria alpina, Sali vetusa, S. herbacea, 
Juniperus nana, Herminium alpinum, Lloydia serotina, Veratrum 
album, Juncus  trifidus, J. triglumis, Luzula spicata,  Eriophorum 
Scheuchtzeri, Carex atrata, C. capitata, Elyna spicata, Phleum alpi- 
num, Botrychium Lunaria,  Asplenium viride; pe când cele urmă- 
tore, dise polare, ajung pină in Noua-Zemblă şi in Spitzberga : Arabis 
alpina, A. hispida, Silene acaulis, Cerastium alpinum, Empetrum ni- 
grum, Dryas octopetala, Saxifraga oppositifolia, S. aizoides, S. stellaris, 
Erigeron uniflorus, Ozyria diguyna, Polygonum viviparum, Sali reticu- 
lata, Eriophorum angustifolium, Carex rupestr's, Poa laxa, P. alpina, 
Pestuca rubra, E. ovina, Luycopodium Selaro. 
Sunt, însă, câteva specii care, prin rar;tatea lor, merită o men- 
ționare osebită; astfel: adeveratul Papaver pyrenaicum Willd. care 
există în Pirenei şi în Carpaţi şi care lipseşte în Alpii elvetici, Bupleu- 
rum aureum Fisch. care există in Carpaţi şi în Urali, Iris coespitosa 
Pall. care există în Carpaţi, în Urali şi Siberiea. 
Făcend comparaţiea numerului de specii ce există in zona al- 
“pină cu numărul ce 7] are fiecare din zonele urmetore, resultă că 
flora alpină se găseşte mai inferioră celor lalte întru ce priveşte for- 
mele sale vegetale; însă, ea câştigă asupra celor lalte prin abondența 
individelor ce fac ca populaţiea sa vegetală să fie forte mare; acelaşi 
lucru precum este şi cu vegetaţiea septentrională. 
$. 2. ZONA VEGETAȚIEI FORESTIERE 
Întinderea, aspectul, dividerea sa. — (Cu tote că datele pre- 
cise asupra întinderei pădurilor nostre încă nu sunt stabilite, totuşi, 
după calculările statistice ale Ministerului Domeniilor, Agriculturei şi 
Comerciului, rezultă că, din cele 13.102.000 hectare ce constituese 
suprafaţa țărei, aproximativ 1.800.000 hectare sunt acoperite cu pă- 
duri, ceea ce dă proporţiea de 14,27 o/a hectare sau peste î/ parte din 
suprafaţa ţărei. 
Considerând situaţiea nostră geografică în ariea Domeniului 
Florei forestiere din Europa şi contactul țărei cu ariea vastului Dome- 
niu al Florei stepelor ruso-asiatice, cu drept cuvânt, Româniea se pote 
fali de întinderea zonei forestiere ce posedă, cu osebire în regiunea 
sa montană ce se prenumtră printre cele mai bine îmbrăcate din Eu- 
ropa. Şi graţie acestor păduri imense, clima ţărei nostre, cu totă firma 
sa de continentală, nu este cu tote acestea d'intre cele prea uscate şi 
