VEGETAȚIEA ȘI FLORA GEOGRAFICA 725 
secetose precum este aceea din țerile orientului lipsite de păduri şi de 
munți mari şi imbrăcaţi. 
Nu se pote contesta intinderea cu mult mai insemnată ce au 
avut în vechime pădurile ţărei nostre, Nu putem insă crede că stepele 
nostre danubiale, dise baragane, şi cele din Dobrogea fost-au vreodată 
acoperite cu păduri. 
In regiunea dealurilor şi a câmpiilor pădurile au fost şi sunt cele 
mai încercate de s&curea omului ; părţile acestea, chiar pină acum vre 
0 50 de ani, erau cu mult mai împădurite şi imaginea unor păduri 
dispărute ne stă âncă în memorie. N eapărat, că trebuinţele de consu- 
maţie şi de lăţire ale populaţiei şi ale agriculturei au făcut ca săcurea 
să abată părţi însemnate din pădurile nostre. În acest din urmă timp, 
mai cu semă, exploatarea şi consumarea lemnelor la noi au ajuns a fi 
pe o scară forte largă pentru a satisface numerâsele necesități ce se 
impun în economia generală a țerei. Dar, dacă abaterea pădurilor sar 
urma metodic, după regulă şi ştiinţă, folâsele ar fi cu mult mai însem- 
nate : influenţa pădurilor asupra climei sar menţine pe aceeaşi linie, 
abaterea lor cu măsură le reguleză existența şi veniturile produse; pe 
lingă acestea, reintinerirea pădurilor forte bătrâne ar da arbori sănă- 
toşi cu lemnul de mai multă valâre, în locul celor prea bătrâni, pu- 
trediţi sau scorboroşi. 
În regiunea montană, pădurile nostre în mare parte stau âncă 
neatinse. Dar, nu mai puţin, şi acestea sunt expuse pagubelor de tot 
felul, unele adesea destul de însemnate: multele incendiuri, din cauza 
vicleniei unor 6meni sau a lipsei de veghiare, pe fiecare an distruge 
mari întinderi de păduri în părţile nostre montane, rupturile şi prăbu- 
şirile de munţi şi de dealuri acoperite de păduri, cauzate de îmflarea 
apelor riurilor şi al torentelor lăsate în voea lor, distrug câte puţin şi 
mereu părţi din păduri, dând astfel loc la formaraa ripelor şi a văga- 
şelor despueate, uricidse şi dăunătore proprietăţei, favorizînd âncă şi 
deşănţarea apelor de ploi pe laturile munţilor şi ale dealurilor precum 
şi inundaţiile în regiunele inferidre ale ţărei. În plaiul Cloşanilor, prin 
valea Cernei, am vădut pădure întregă abătută numa pentru a procura 
caprelor muguri de păscut. 
În Româniea cis-danubiană ariea pădurilor începe de subt re- 
giunea alpină a Carpaţilor, acoperind laturile munţilor şi dealurile, 
apoi se intinde pină în regiunea câmpiilor unde se răreşte, se împrăştie 
şi dispare în cele din urmă, lăsând locul întinselor stepe ale Danubiu- 
lui inferior. 
Aspectul general al acestei vegetaţii sar putea compara cu ima- 
