VEGETAȚIEA ȘI FLORA GEOGRAFICA 
=] 
Or 
Or 
puțin rădicate, cu părţi uscate cultivabile sau sterile, cu părţi depri- 
mate mlăştinose sau băltose, din care unele salifere, nu numa acelaşi 
tip climateric continental cu oarecare nuanţe parţiale, dar, nu mai pu- 
țin, şi aceeaşi formă de vegetaţie caracteristică prin aspectul său ierbos. 
rigid şi uscat ce s'ar crede uniform, însă presentând câteva diferen- 
ieri, totuşi cam puţin accentuate comparativ cu vegetaţiea zonelor 
forestiere. 
Prin întinderea lor, stepele nostre figureză pe glob abia cât un 
mic elin sau colţişior ce ţine de imensa arie geografică a stepelor ruso- 
asiatice care, de la noi, prin tâtă Rusiea australă şi Asia centrală, 
ajung lingă Oceanul Pacific la gura Amurw'ui. Întru ce priveşte partea 
nosiră, ele ocupă totă întinderea din Munteniea numită baragan, 
sesurile din Moldova inferidră şi cu Dobrogea meridională. Limita lor 
occidentală se pote desemna prin o linie pornită din Olteniţa prin Fun- 
dulea, (Gherghița, Ploeşti, Mizil, Buzeu, Rimnicu-Sărat, Odobeşti, 
Panciu, Nicorești, Drăguşani pină la Fălciu, continuând de aci, prin 
Basarabiea meridională, cu limita stepelor Rusiei australe. Prin o 
lăscie neregulată şi întreruptă ele se întind şi de alungul Dunărei spre 
Severin ca o trăsură de unire spre stepele Ungariei-centrale ce încep 
de la Baziaşi şi se întind prin Ungariea centrală; tot asemenea se 
prelungesc şi de alungul Prutului pînă spre Dorohoi, 
Neparticiparea pădurilor în întinderea acestor stepe s'ar datori, 
nu întratit nivelului lor inferior de care ori şi cum arborii forestieri de 
port înalt se feresc, şi nici composiţiei solului, de altfel în mare parte 
fertil, cât mai cu seamă din cauza suprafaței lor plane, forte întinsă 
şi a condiţiilor climatului continental care se resumă în starea de se- 
cetă şi de venturi ce predomină în asemenea regiuni. Ca consecuenţă, 
aici perioda de vegetaţie necesarie pentru indeplinirea actelor interne 
ale fenomenelor de nutrilitate devine mai scurtă şi nesuficientă pentru 
exigenţele arborilor forestieri. Şi nu temperatura necesară lipseşte aici, 
cum este pentru regiunea alpină, ci cantitatea de apă necesară pen- 
tru alimentarea tramei ce constitueşte masa voluminosă a corpului 
arborilor forestieri. Dar, nu numa că atmosfera pe aici este mai 
secetosă prin felul stu, apoi şi venturile estivale, frecuente în regiunea 
stepelor, sunt cele mai nocive cauze ce contribuesc şi mai mult la 
lipsa de apă în atmosferă şi la uscarea pămentului. 
Se ştie că şesurile întinse, ca şi mările, sunt suprataţe pe care 
vânturile, neavend obstacole în calea lor, se destăşiur cu tota puterea. 
Aici, mai mult ca în cele lalte părţi ale ţerei, glacialul criveţ ierna, de 
câte trei sau patru ori şi câte patru sau cinci dile, aduce cunoscutele 
