îm | 
56 CONSPECTUL GEOGRAFIC 
viscole turbate ce, spulberând zăpada şi aruncând'o prin părţile de- 
primate, lasă părţile plane descoperite şi expuse gerului intens: rădă- 
cinele tinere, seminţele cădute şi plantulele ce au putut eşi din ele 
pe vară sa pe tomnă sunt expuse perirei şi multe se sting. Apoi vara, 
crivățul şi austrul augmenteză seceta, determină uscarea solului pină 
ce crapă ; o atmosferă uscată, adesea încărcată cu virtegiuri nooroşi 
de pulbere cade pe câmpuri şi face mai întristător aspectul de pirlire 
şi veştedire al vegetației câmpene. 
Cu totă temperatura caldă şi uscată cum este, chiar în aceste 
stepe, un oarecare adăpost datorit unor proeminențe sau unor depresii 
terestre şi presenţa unui curs de apă ce favoriseză şi întreţine ume- 
ditatea în sol şi în atmosferă pe timpul verei pot contribui, împreună 
cu ploile primăveri, la o prelungire locală a periodei de vegetaţie şi 
să faciliteze vieţuirea unor arbori forestieri. Astfel, vedem cum prin 
câteva locuri în şesurile nostre danubiane şi pontice s'au putul forma 
oarecare petece de pădure de Tută în amestec cu Teiu, Jugastru şi 
Glădişi; totuşi însă, arborii acestor păduri abia dobindesc înălţimi sub- 
mediocre, din cauza mediului ambiant, afară dacă sunt pe oarecare 
rădicături sau coste cu- infractuosităţi, precum vedem că este partea 
disă muntosă a Dobrogei d'între Măcin, Tulcea şi Babadag. 
Deci, urmeză ca vegetalele ce se instaleză în aceste părţi să aibă 
o organizaţie adaptată cu felul climatic secetos ca să'şi potă efectua 
ciclul de desvoltare anuală în scurta periodă de vegetaţie pe care le 
o acordă timpul de vară, stare ce convine plantelor ierbacee perenice 
şi cu osebire celor anuale, dar care este în desacord cu exigenţele ce 
reclamă formaţiea lemnâsă a arborilor forestieri. Cu tote acestea, 
câțiva arbori străini, dar naturalisaţi, pot duce bine în şesurile nostre, 
de cum nu pot arborii noştri indigeni. Astfel: Salcimul (Robinia Pseu- 
doacacia), Plătica (Gleditschia triacanthos), Ailantul (Ailanthus glan- 
dulosus) şi chiar Dudii (Morus alba, M. nigra) sunt singurii arbori ce, 
cu căți-va pomi domestici, fac plantaţiea cătunelor şi a comunelor 
care, în aceste regiuni, se găsesc înşirate numa pe malul Dunărei, al 
Ialomiţei, Buzeului, Siretului şi prin acele depresiuni ce constituese 
vălcelele din Dobrogea, pe când totă întinderea plană stă golă şi pustie. 
De aceea plantele lemnose proprii acestei regiuni sunt reduse la 
starea de arbusti, adesea menunţi şi premuniţi cu spini sau ghimpi 
ca să se potă apăra de invasiea şi atacurile din partea vitelor de păs- 
ciune. Se înțelege lesne că starea de arbust a formaţiei lemnose ce 
există aici este subordonată scurtei periode de vegetaţie regionale. 
Formaţiile ierbacee de o durată mai lungă sunt caracterizate sau prin 
