61 



Pharynx (k, Fig. 4 — 5, 7—9) har Form af et lodret 

 staaende, noget fladt, meget aflangt Trug, strækkende sig 

 fra Epistomens nederste Kant op i Høide med Midten af 

 Nakkehullet; forneden er dets Rand (undtagen paa det 

 midterste lille Stykke, hvor dets Vægge forlænger sig i Epi- 

 og Hypopharynx) afskaaret med en lidt buet Linie; Side- 

 randene skraane herfra paa en lille Strækning opad og noget 

 udefter, men de blive snart næsten parallele. Bagsiden er 

 betydeligt udbuet, Forsiden ligesaa stærkt indbuet; det har 

 dobbelt Væg. Bagvæggen er jevnt og ganske fast chitiniseret, 

 gaaende forneden i Midten over i Hypopharynx; Forvæggen 

 er ikke fuldt saa fast chitiniseret som Bagvæggen og har 

 foroven i Midtlinien en noget tykkere Stribe (k", Fig. 9), der 

 foroven og forneden deler sig i to divergerende Arme; for- 

 neden gaar den over i Epipharynx. Siderandene, i hvilke 

 For- og Bagvæg støde sammen, ere især opefter ganske 

 solide; øverst, hvor Pharynx ellers afskjæres med en næsten 

 ret Tværrand, til hvilken Oesophagus fæstes, forlænges de et 

 ikke kort Stykke opad som to lidt udad- og fremadbuede, 

 næsten trinde og forholdsviis stærke Forlængelse, »cornua 

 pharyngis« (k', Fig. 5 og 9). Øverst, hvor Pharynx's Vægge 

 bøie lidt fremad for at danne den ene Ende af Truget, er 

 Bagvæggen noget fastere og har lidt nedenfor den lige Over- 

 kant udvendig en tykkere Tværstribe, der afgiver Tilheftnin" 

 for Musklerne til Spyttelaasen. 



Et Par særdeles omfangsrige Muskler, m. m. antliæ 

 pharyngis (1, Fig. 3—5), hefte sig til Forvæggens fortyk- 

 kede Striber og gaae fremad og lidt udad til Epistomens 

 Sidelister. Disse Muskler ere saa store, at de, gjennem- 

 skaarne og seete forfra, næsten heelt fylde Pharynx's Huul- 

 hed. Tæt ovenfor disse udgaaer nær Pharynx's Overkant 

 paa hver Side en langt mindre Muskel, m. laxator pha- 

 ryngis (2, Fig. 5); den gaaer ligeledes fremefter til Epi- 

 stoma, men tillige lidt skraat nedad. (Disse to Muskler 

 kunne maaskee her tydes som særlige Afsnit af m. antliæ 

 pharyngis, men jeg har valgt at betragte dem som selvstæn- 

 dige, især da de hos en senere Familie, Asilidæ, ere saa 



