66 



li uden imellem Overlæbe og Epistoma. Denne Liste gaaer 

 imidlertid kun et lille Stykke opad i Hovedet; til dens Rande 

 hefter sig en temmelig stor, uparret Muskel, m. depressor 

 lab ri (16, Fig. 5 og 10), der gaaer opad og fremad i Ho- 

 vedet til Epistomens midterste Afsnit, udbredende sig vifte- 

 formigt og naaende næsten til Antennernes Grund. Resten 

 af Overlæbens Overside, der ikke indtages af Rygskinnen, er 

 en blødere, glat og nøgen Hud. 



Undersiden viser en temmelig indviklet Bygning. I Midt- 

 linien løber en mørk, fast chitiniseret Rende, (q, Fig. 7 og 

 10-11), der udgjør noget mere end Halvdelen af et Rør, idet 

 dens frie Rande ere bøiede noget ind mod Midtplanet og ere 

 lidt tyndere chitiniserede, men ikke et heelt Rør, da den dog 

 har en temmelig bred Aabning langs Midten; den er omtrent 

 lige bred i næsten hele sin Længde og indtager paa Midten 

 af Overlæben omtrent en Fjerdedeel af dennes Brede. Et 

 lille Stykke fra Overlæbens Spids bliver Renden temmelig 

 pludselig lidt bredere, samtidig med, at dens Rande ikke 

 mere bøie indad (Fig. 11), og den fortsættes derpaa som en 

 langs Midten lidt udhulet Liste, der stadig aftager betydeligt 

 i Brede, indtil den forbindes med Overlæbens Negl. Bagest, 

 lige foran Overlæbens Tilledning, skifter Renden ogsaa Ud- 

 seende, idet den for største Delen bliver tyndhudet og tem- 

 melig flad (Fig. 7); dens Siderande vedblive imidlertid at 

 være faste, men bøie temmelig stærkt udad, gaaende til 

 Pharynx, hvor denne forbindes med Epistomens Sidelister; 

 langs Midtlinien vedbliver en smal Stribe ogsaa at være fast, 

 medens de af de her nævnte tre Lister afgrændsede Trekanter 

 ere blødhudede. Hele det sidst beskrevne Parti er en lige- 

 frem Fortsættelse af Pharynx's Forvæg, og Renden maa saa- 

 ledes tydes som Epipharynx. Udenfor hver Side af Epi- 

 pharynx løber en Nerve, der ofte, men aldeles uregelmæssigt, 

 sender Grene igjennem Væggen af Røret, saa langt som dette 

 bevarer sine ombøiede Kanter; disse Grene synes alle at 

 ende i en overmaade fin Tap, (q', Fig. 11), der rager ind i 

 Røret; det Hele er sikkerlig et Smags- eller Føleredskab, 



