72 



Kjæbefligen udspringer, som ovenfor omtalt, fra Stammen 

 nær ved Roden af Hypopharynx og løber som et smalt, fladt 

 Halvrør langs Sideranden af Overlæbe og Hypopharynx, naa- 

 ende i Hvilestilling til den førstnævntes Negl. Fligen og det 

 Afsnit af Kjæben, der heftes til de øvrige Munddeles Rod, 

 viser en meget eiendommelig og temmelig sammensat Bygning, 

 men jeg tør ikke rigtig indlade mig paa at homologisere disse 

 Dele med Stykkerne i en Billes eller Orthopters Kjæbe. 

 Lige ved den yderste Rodende af m. adductor rectus gaaer 

 fra Indersiden af Kjæbestammen og fast forbunden med denne, 

 en temmelig lille, eiendommeligt buet, ganske stærk Chitin- 

 stift (v', Fig. 15 og 16), hvis Længde omtrent er lig med 

 Kjæbestammens største Brede, indad og opad under Mandiblen, 

 fæstende sig nøiagtigt paa Kanten af det Sted, hvor Hypo- 

 pharynx og Spyttegang støde sammen. Henne Stift har ikke 

 langt fra sin Rod en lille Forlængelse, der fæster sig til en 

 Chitinliste, som gaaer langt ud i Kjæbefligen og paa en lang 

 Strækning danner dennes nedre Kant. Omtrent ved Ledde- 

 stiftens Udspring gaaer Stammen jevnt uden nogen Ledføining 

 over i Fligen, hvor den som en ved Roden lidt bredere, ud- 

 efter lidt smallere, flad Liste fortsættes lige til Spidsen; ved 

 Roden dækker den over noget af den første Liste. Fligen 

 gaaer lidt fra Roden jevnt over til at danne en smal Halv- 

 rende, hvis øverste Rand ligger over Overlæbens, dens ne- 

 derste over Hypopharynx's Sidekant. Fraregnet de to oven- 

 nævnte, iøinefaldende, temmelig mørke Lister, er Resten af 

 Fligen lyst og tyndt chitiniseret; Enden er noget tilspidset, 

 men Spidsen budt. Indersiden er langs den nedre og især 

 langs den øvre Kant til lidt fra Spidsen tæt klædt med 

 overordentlig fine Haar, der rage lidt udenfor Randene; paa 

 Ydersiden findes langs det nedre blødere Parti henimod dens 

 Spidse en talløs Mængde smaa, torndannede Smaaknuder 

 (Fig. 17), der sidde i noget uregelmæssige Længderækker; 

 Tornene i Rækken nærmest Fligens Midte vende stærkt ind 

 mod denne, hvorimod de i Rækkerne ud mod Randen 

 efterhaanden vende mere og mere bagud. Langs Overkanten 

 findes ogsaa lignende Torne, men de naae ikke ret langt 



