87 



at jeg næsten overalt kan behandle dem under Eet. I den 

 folgende Fremstilling vil jeg stadig drage Sammenligning med 

 Hunnen, betragtende denne som det vel kjendte Udgangspunkt. 



Hovedets Skelet. Øinene stude, som bekjendt, sam- 

 men fra Issen til langt ned paa Panden, og hos adskillige er 

 Hovedets Forside lidt stærkere hvælvet end hos Hunnen. 

 Chitinen paa den nedre Deel af Hovedet, som Epistoma, 

 Genæ og Hypostoma, er svagere og, som det synes, sprødere 

 end bos Hunnen; de hudede Partiers Udbredelse og Form 

 ere aldeles forskjellige fra dennes. Forneden imellem Episto- 

 mens Sidelister er nemlig et anseeligt blødhudet Parti (e",Fig. 1), 

 der omtrent er saa hoit som bredt, bliver opefter jevnt smal- 

 lere og ender stumpt omtrent imellem Antennernes og Over- 

 læbens Rod eller noget nærmere mod den sidste, samt strækker 

 sig et mindre Stykke ud paa selve Overlæbens Rygside. Epi- 

 stomens Sidelister (f, Fig. 3) ere noget svagere end hos 

 Hunnen, nedefter kraftigst, og gaae her jevnt over i Over- 

 læbens Sidelister; Forbindelsespladen (P) til Pharynx er tem- 

 melig tynd; den trekantede Plade til Overlæbens Rygskinne 

 maa nodvendigviis mangle og er erstattet af eller maaskee 

 omdannet til en smal, lille Plade, der gaaer fra Inder- 

 siden af Epistomens Sidelister, skraat nedad, indad og fremad 

 til Rygsiden af det faste Baghjørne af Epipharynx. Genæ 

 ere jevnt mørkt chitiniserede, og det Samme gjælder om 

 hele Hypostoma (h, Fig. 2), lige fra Nakkehullet til det 

 nederste Punkt paa Hovedets Bagside. Chitiniseringen naaer 

 her til længere ned i Midten end paa Siden, hvor der tindes 

 en lille Indskjæring til den korte Stamme af den fra Hun- 

 nem; aldeles forskjellige Kjæbe; naar Underlæben trækkes op 

 i Hovedet, naaer dens Scutum endog noget ind under det 

 faste Hypostoma. Trabeculæ capitis (j, Fig. 4) ere ikke saa 

 tykke og stakke; mod Hovedets Forside blive de vel bredere, 

 men ikke mer saa brede som hos Hunnen. 



Indre Munddele. Pharynx' s Bygning er væsentlig 

 som hos Hunnen; dog er det lidt smallere og længere, samt 

 foroven neppe saa tykt chitiniseret; Muskulaturen ligner 

 Hunnens. 



