99 



Anthracider og Bombylier, hvorefter nogle faa andre Slægter 

 og Arter kortelig skulle berøres, saaledes , at man kan faae 

 en nogenlunde fyldig Erkjendelse af Familien, skjondt jeg af 

 Mangel paa Materiale maa forbigaae mange mindre artrige 

 Slægter. Det kan strax bemærkes, at jeg ikke har fundet 

 nogen Kjønsforskjel i Mundbygningen indenfor denne Familie; 

 Differentserne i Øinenes Størrelse efter Kjøn er hos nogle, 

 som bekjendt, temmelig betydelig, hos andre ringe. Jeg vil 

 begynde med Anthrax som den Form, hvis Mundbygning nærmer 

 sig meest til de typiske Tabaniders, og indenfor denne atter 

 med de to danske Arter, A. Paniscus Ross. og A. morio L., 

 der i Mundbygning fuldstændigt ligne hinanden. 



Anthrax Scop. (Tab. II. Fig. 18—29). 



A. Paniscus Ross. og A. morio L. Hovedets Skelet. 

 Hovedets Chitin er i det Hele forholdsviis svag, og der findes 

 udstrakte blødhudede Partier omkring Munddelenes Grund. 

 Hovedet er, seet forfra, næsten cirkelrundt, dets Bagside 

 særdeles stærkt skaalformigt indhulet (Fig. 18 — 20), men 

 Skaalens cirkelrunde Rand er dog adskilligt mindre end Hove- 

 dets Omfang; dets Forside er stærkt fremadhvælvet; Anten- 

 nerne sidde lidt nærmere ved Issen end ved Overlæbens Rod. 

 Underansigtet falder her i to tydelige Afsnit, Facies (d, Fig. 

 18) og det egentlige Epistoma (e", Fig. 18 — 20); Facies 

 er lodret og fast chitiniseret, Epistoma er betydelig høiere 

 end Facies, næsten vandret, dannende en meget stor, forneden 

 meget bred, næsten heelt blødhudet Trekant, der i Hvilestil- 

 ling er foldet indad paalangs, saa at der dannes en temmelig 

 dyb, bred Fure paa den hovedsagelig nedadvendte Deel af 

 Hovedets Forside, til Indlægning af Rostrum (Fig. 18—20, 

 hvor Rostrum dog er taget noget ud af sin Hvilestilling, for 

 bedre at kunne sees). Langs Midten af denne Fure findes 

 i noget over den øverste Halvdeel et ikke ret bredt, chitini- 

 seret Parti (Fig. 21), der imidlertid fra hver Kant sender en 

 indad stærkt fremspringende Sideliste (f, Fig. 20) til Pharynx; 

 nedefter hører denne Chitinisering næsten op, og man seer 



