146 



her en ny Form af Underlæbe, som er let at adskille fra 

 Formen hos Dioctria. Af mig bekj endte Arter kunne kun 

 M. Reinhardi Wied. og M. humeralis Zell. henføres til denne 

 Slægt. Mærkelig nok have disse Dyr en fremtrædende Kjøns- 

 forskjel i Farve, hvilket ikke er synderlig udviklet hos Dioctria. 



Dasypogoninæ. Indenfor Asilidernes Familie er denne 

 Gruppe baade med Hensyn til Munddelene og andre Forhold 

 den formrigeste , thi medens vel omtrent Halvdelen have 

 samme og fra andre Asilider afvigende Mundbygning, saa 

 gaaer Resten i forskjellige Retninger, snart dannende en til- 

 syneladende Overgang til Asilinæ, snart visende en høist 

 eiendommelig, afvigende Bygning. Egentlige positive Sammen- 

 knytningspunkter har jeg ikke kunnet finde; som Charakterer 

 til Adskillelse fra de andre Grupper kunne opstilles : Cornua 

 pharyngis aldrig knapdannede og hvis de ere trukne ud i lange, 

 opad- og fremadrettede Processer, altid med Udvidelse fortil 

 ved Roden, men forøvrigt af høist forskjellige Former. Stili 

 oesophagi aldrig sammenvoxne paa Forsiden. Rostrum, 

 hvis Længde kan variere mellem en Trediedeel af Hovedets 

 Høide og fem Trediedele saa lang som denne, er af yderst for- 

 skjellig Form, dog aldrig iøinefaldende opadbøiet. Om 

 adskillige Former med korte Munddele har jeg ingen Mening; 

 de allerfleste mig bekjendte Arter er jeg dog istand til at 

 fordele i naturlige Slægter, for hvilke jeg vil gjennemgaae 

 Typer. 



Gen. Stenopogon Loew (Tab. IV. Fig. 20—22). Denne 

 Slægt, af hvilken jeg har dissekeret St. Sabaudus F., afviger 

 i sit almindelige Udseende stærkt fra de andre Dasypogoniner 

 og nærmer sig til Asilinæ, fra hvilke den dog ved nærmere 

 Undersøgelse afviger ved et smallere, lidt anderledes formet 

 Hoved, Antenner m. m. I Formen af Rostrum ligner den 

 ogsaa skuffende Asilinæ, men den nærmere Undersøgelse viser 

 enkelte smukke Forskjelle. Cornua pharyngis (Fig. 21) ere 

 baade betydeligt udtrukne og endeel udvidede; de see omtrent 

 ud som om man bagtil og lidt opad havde skaaret et anseeligt 



