152 



lange Sandsebørster. Af Fulcrum thecæ er Pars libera ud- 

 viklet som hos Asilus; af Resten er kun Sidepartierne fast 

 chitiniserede ; disse gaae fortil et Stykke fra hinanden som 

 to temmelig smalle, parallele Lister og vige bagtil efterhaanden 

 mere og mere ud fra hinanden, men ere af samme Brede lige 

 fra Pars libera til deres noget afrundede Bagende. Midtpartiet 

 af Lamina interm. labell. er rudimentært, Sidevingerne ere 

 smalle og gaae ud til Siden, men deres Grundform er som 

 hos Asilus. 



I Nærheden af Lasiopogon maa vistnok Cyrtopogon Loew 

 og maaskee Habropogon Loew stilles, men disse og de andre 

 Dasypogoninslægter med kort Rostrum maae nærmere under- 

 søges ved Dissektion, før nogen sikker Dom kan fældes. 



Gen. Leptogaster Meig. (Tab. IV. Fig. 31-35). Af 

 denne eiendommelige Slægt har jeg undersøgt Spiritusexeni- 

 plarer af L. cylindricus De Geer. Hovedets Skeletdele ere 

 forholdsviis svagt chitiniserede. Cornua pharyngis (Fig. 32) 

 vise en ny og indenfor Asilidernes Familie høist mærkelig 

 Form; de ere nemlig ikke fortykkede, men udgjøre et Par 

 meget brede,, flade, temmelig korte, opad og stærkt 

 udad, men yderst lidt fremad rettede Plader, der foroven 

 ere bredt afrundede; de vise sig hverken fra Siden eller 

 fra Fladen skarpt afsatte. Rostrum, hvis Længde er neppe 

 tre Femtedele af Hovedets Høide, er rettet nedad og noget 

 skraat fremad; den er temmelig spinkel og næsten ret. Hypo- 

 pharynx er af samme Form som hos Dasypogon; Børsteud- 

 styret er mærkelig tyndt og naaer langtfra tilbage til Hypo- 

 pharynx's Midte; de enkelte Børster ere temmelig lange og 

 tynde. Den nedenfor Nakkehullet liggende Deel af Hovedets 

 Skelet er mærkelig høi, omtrent saa høi som Kjæbestammerne, 

 som sammen med dens mellemliggende Bindehud danne en 

 quadratisk Plade (Fig. 33), der overalt er eensartet, men 

 ikke meget fast chitiniseret, undtagen langs Siderandene, der 

 ere betydeligt fortykkede. Kjæbefligen er især udefter endeel 

 nedadbøiet, temmelig smal lige fra Roden; lidt fra Enden 

 bliver den ved Sænkning af Overranden endeel smallere, og 



