153 



denne har paa den yderste smalle Spids endeel ret iøine- 

 faldende; opad og tilbage rettede Smaatorne (Fig. 34); den 

 indadbøiede Overkant er smal og temmelig fast; Kjæbepalpen 

 er kort, spinkel, lidt kolledannet, uleddet. Underlæben er 

 temmelig spinkel, trind og næsten lige, snarest en Smule 

 nedadbøiet; Grundleddet indtager paa Undersiden Halvdelen 

 af dens Længde og er vel afsat fra de to andre, indbyrdes 

 sammensmeltede Led; disse blive udefter jevnt noget tyndere, 

 med neppe tilspidset, afrundet Ende, der bærer faa, temmelig 

 korte Sandsebørster. Fulcrum thecæ (Fig. 35) bestaaer heelt 

 igjennem af to forholdsviis ret brede, overalt lige brede, og 

 fast chitiniserede Lister, der fortil ere forbundne ved den 

 hudagtige uparrede Deel af Pars libera; paa det første lille 

 Stykke bagved denne naae de nær til hinanden; paa Resten 

 ere de lidt mere fjernede, og allerbagest vige de endnu lidt 

 mere fra hinanden. Lamina interm. labellorum ligger heelt 

 ude ved Spidsen af Fulcrum; dens Midtparti er rudimentært, 

 Sidevingerne bøie opad, udad og derpaa tilbage, dannende 

 hver en stærk buet Halvmaane , hvis forreste Kant endog 

 kommer til at ligge under Sidehjørnerne af den lille rhombe- 

 dannede, hudede Deel af Pars libera fulcri. 



Hvorvidt Slægten Leptogaster udgjør en egen Type eller 

 om andre af Macquarts, Loews eller Schiners Slægter, som 

 Plesioma Macq., kunne henføres dertil, kan jeg for Tiden 

 ikke afgjøre. 



Gen. Xiphocerus Macq. (Tab. IV. Fig. 36 og Tab. V. 

 Fig. 1 — 2). Af denne med Hensyn til Mundbygningen hoist 

 eiendommelige Slægt har jeg undersogt X. glaucius Rossi. 

 Skeletdelene ere temmelig faste. Cornua pharyngis (k', Fig. 1) 

 ere lange, lidt fremadbøiede, meget kraftige, og falde i et 

 nederste, længere, baade fortil og bagtil betydeligt udvidet 

 skjævt Parti og et øvre, kortere, neppe halv saa bredt, men 

 dog ret anseeligt, foroven skrå at afrundet Stykke; paa Yder- 

 siden af begge Afsnit løber en ophøiet Længdekjøl. Rostrum, 

 hvis Længde er omtrent en Tre die de el af Hovedets Høide, 

 er tyk, det øverste Stykke rettet nedad og lidt fremad; 



