156 



i en overste, lidt mindre Halvdeel, Facies, der er fast chitini- 

 seret (d, Fig. 5), og en nederste, lidt større Halvdeel, 

 Epistoma (e, Fig. 5), der foroven er temmelig tyndt chi- 

 tiniseret, forneden har et ret anseeligt, blødhudet Afsnit, der 

 i Midtlinien naaer op til Midten, udefter bliver lavere og 

 fortsætter sig som en smal Stribe udenfor Sidelisterne langs 

 Kindens nedre Rand til Kjæbe stammen. Epistomens Sidelister 

 (f, Fig. 4) ere ret kraftige, i deres nederste Trediedeel tem- 

 melig brede og fra Overlæbens Grund gaaende opad og be- 

 tydeligt udad, hvorefter de pludselig bøie opad, fortsættende 

 sig som to parallele, noget smallere Striber omtrent til Epi- 

 stomens Overrand. Kinderne (Fig. 3) ere chitiniserede til 

 nærved Munddelenes Grund; det Samme gjælder om Hypo- 

 stoma (h, Fig. 10), hvis faste Chitin naaer til Underlæbens 

 temmelig smalle Bindehud, hvor det i hele sin Brede be- 

 grændses af en næsten lige Tværlinie, idet Kjæbestammerne 

 ere smaa, liggende langt fra hinanden, tæt udenfor og ovenfor 

 Baghjørnerne af Scutum labii og med forholdsviis smal Binde- 

 hud rundt om sig. Trabeculæ capitis (j, Fig. 3) ligge meget 

 langt nede i Hovedet og ere temmelig smalle. 



Indre Munddele. Pharynx (Fig. 6 og k, Fig. 4 

 og 7) ligner næsten mere Tabanernes end Asilidernes. Det 

 er stillet næsten lodret, er forneden temmelig smalt, tiltager 

 meget betydeligt i Brede til lidt før Midten og aftager saa 

 lidt indtil lidt før Overranden, der er dybt udrandet, idet 

 Cornua, der gaae jevnt over i selve Pharynx, ere rettede 

 opad, fremad og udad, samt ere middellange og jevnt til- 

 spidsede; Siderandene ere ikke særlig fortykkede, og Bagsiden 

 er meget betydelig udhvælvet. Forneden ere Siderandene 

 forbundne paa en ganske lille Strækning med Epistomens 

 Sidelister. M. m. antliæ pharyngis (1, Fig. 4) ere anseelige, 

 derimod har jeg ikke fundet særlige m. ni. laxatores; m. m. 

 protractores phar. (3, Fig. 3) vise Slægtskab med Asilus, da 

 de gaae indenom Trabeculæ, udbredende sig noget viftedannet 

 til Kinderne, men de ere langt tyndere og smallere; m. m. 

 retractores pharyngis (4, Fig. 4) ere forholdsviis temmelig 

 kraftige og hefte sig lidt nærmere ved Issen end ved Antenne- 



