169 



vandret fremad, temmelig eller i et enkelt Tilfalde endog 

 meget lang, betydeligt tyndere, med mindre tredic Led, der 

 kun har to fastere Chitin striber langs hver Yderside. De 

 andre Munddele ere ogsaa tyndere og længere, men beholde 

 dog den samme relative Længde og Tykkelse som 

 hos Mydas; Kjæbepalpen kan hos nogle ogsaa blive længere, 

 men er dog altid paafaldende kort, uleddet. De her nævnte 

 Afvigelser synes ikke at have større systematisk Betydning 

 end Rostrums Længde hos Pangonia eller Anthrax. Derimod 

 synes Slægten Dolichogaster Macq. at afvige i større Grad; 

 den har ganske korte, tilbagetrukne Munddele, saa at man 

 kun seer de tykke Læber rage noget frem; saavidt jeg har 

 kunnet udfinde, ere de ydre Munddele meget svagt udviklede. 



Fam. Apiocerinæ. 



Af denne meget lille Familie er kun opstillet 2 Slægter: 

 Anypenus Phil. og Apiocera Westw. (Pomacera Macq.), inde- 

 holdende meget faa Arter. Den første Slægt kjender jeg 

 ikke; af den anden har jeg nærmere undersøgt een Art, A. 

 moerens Westw. (P. Bigotii Macq.), der, som bekjendt, har 

 hjemme paa Ny-Holland. Resultatet blev, at Slægten fjerner 

 sig meget betydeligt fra Fam. Mydaidæ og slutter sig temmelig 

 nær til Fam. Therevidæ, men dog afviger i flere Forhold. De 

 fleste Forfattere stille den, især efter den mærkelige Vinge- 

 bygning, nær til eller ind under Mydaidæ, men med Hensyn 

 til Antennebygning, Formen af Hoved og Krop, særlig Bag- 

 krop, slutter den sig til Therevidæ; efter Brauers Beskrivelse 

 skal Slægten Anypenus ligne den i disse Forhold og ligeledes 

 i Palpernes Form; der forekommer mig da at være en ikke 

 ringe Sandsynlighed for, at de to Slægter ogsaa stemme over- 

 eens i Mundbygningen (begge have »Riissel kurz«, Brauer) 

 og at danne en vel begrændset lille Familie. 



