173 



er i hele Længden af samme Brede, bagtil dybt udrandet, 

 med spidse Baghjørner; fortil bliver det lidt smallere og af- 

 rundes uden tydelige Cornua, men med et Par Lister til Ind- 

 ledning for tredie Leds Cliitin. Den sidste, lidt større Halv- 

 deel af Underlæben bestaaer tilsyneladende kun af eet Led, 

 nemlig Læberne, der, seete fra Siden, ere stærkt aflangt æg- 

 dannede, bagtil kun boiede lidt ind under Scutum, over Midten 

 dobbelt saa høie som Grundleddet; men denne Tykkelse skyldes 

 alene Udhugning paa Undersiden, idet Underlæbens Overrand 

 er ret i hele Længden ud til den afrundede Ende. Lamina 

 articuli secundi (y) er en smal Liste, liggende omtrent som 

 hos Tabanus; Lamina propria labelli (y') begynder under den 

 forriges bageste Parti ved Listen paa Scutum og gaaer som 

 en smal, meget svag s-buet Liste fremad og lidt opad langs 

 Midten af Læbens Sideflade, langt ud mod dens Spids; her 

 voxer den under en meget spids Vinkel sammen med Lamina 

 lateralis labelli (y"), der som en lignende Liste gaaer i en 

 Bue forst noget tilbage og derpaa opad til Læbens Overrand. 

 Det anseelige Parti udenfor og nedenfor disse Lister er besat 

 med spredte, meget korte Sandseborster. De to Læbers 

 Inderrand er bagtil, lige under Lam. art. sec., paa en Stræk- 

 ning sammenvoxne i Midt linien. Theca er ret anseelig; dens 

 Chitinisering er fast og vel udviklet, bestaaende af Fulcrum 

 og Stili, der tilsammen omtrent have Form af et meget lang- 

 strakt Rektangel, der begynder ved Bagenden af Scutum og 

 naaer til Midten af Læberne ; men Delenes Form er ret mær- 

 kelig. Stili thecæ (æ", Fig. 28) ere nemlig i Størstedelen af 

 deres Længde meget brede, saa at de bagtil paa en Stræk- 

 ning endog støde tæt sammen i Midtlinien; fremefter afsmalnes 

 de jevnt, indtil de et lille Stykke fra Forenden af Theca blive 

 et Par meget smalle, men stærke Lister, der i Spidsen bøie 

 krogformigt ind imod Midtlinien til Forenden af Fulcrum thecæ; 

 disse Kroge ere Udgangspunkterne for Fulcra labellorum. Paa 

 Grund af denne Form af Stili efterlade de mellem sig et 

 meget langt, hjertedannet Rum, der, paa de yderste blød- 

 hudede Forhjørner nær, optages af Fulcrum thecæ (æ). Fulcra 

 labellorum (o) lobe saa deels fremefter, deels tilbage, sendende 



