BEYEZETÍCS. 



24 



EINLEITUNG. 



felületén ponti-()l pontra, összessép;üld)C'n, eltérése- 

 ket mntatnak. Akár a vízszintes, akár a fügRÖleges 

 elterjedést veszszük is, csak ezt fogjuk találni. Ha a 

 kérdést az életmód szempontjából kisértjiik niep;- 

 ítelni, akkor —szerintem — a következő eredmény- 

 hez juthatunk. 



A lényeknek l)ár nu'lyik, meghizonyíthatólag 

 együvétartozó csoportját egymagára véve, azt fogjuk 

 találni, hogy ez bizonyos szervezeti alapon bizo- 

 nyos eltéréseket, tehát hajlithatóságot mutat, mely- 

 lyel talál azon hatás, a melyet a természetben létre- 

 hoz, így az egységes esoportokon bek'il is csoportok 

 létesülnek, a melyek szervezetileg és így hatás sze- 

 rint is kiegészítik egymást. 



Ha a madaraknak oly élesen körvonalazható 

 csoportját veszszük, e csoporton beU'il ismét csopor- 

 tosítható jelenségekre bukkanunk. Látni fogjuk, 

 hogy némelyek csak röpülve táplálkozhatnak, mások- 

 nál a röptílés már csak a közlekedésre szolgál, ismét 

 másoknál csökken, míg nenudyeknel egeszén elma- 

 rad (Apteryx-Kiwi) s v/aAí már csak csiíreikkel gya- 

 korolnak madárszerű hatást ; máskülönben azáltal, 

 hogy a röghöz vannak kötve, megközelítik a röghöz 

 kötött másnemű állat-csoportokat. Az életmód meg- 

 figyelése azután azt nmtatja nekünk, hogy egy és 

 ugyanazon környezetben nem csak egyfelé madár 

 él es hat, hanem a mad.-írtypusnak sokfele nuulosí- 

 tásai egymást kiegészítve hatnak, ugy a mint e 

 hatás a környezet viszonyaiban indokolását leli. Es 

 ba bármely más csoportba pillantunk, ugyanezt fog- 

 juk észrevenni. ^ A mennyire tapasztalásunk terjed, 

 tudjuk, hogy a szervezeti tulajdonságok — a hatás 

 tekinteteben értve — egy csoport koreben nem 

 mutatnak ugrást, de igenis közeledést, végre átme- 

 netet. A tenger felett lebegő Dioraedea roppant 

 száruykészletétől a Kiwi szárnycsutkájáig, a szárny- 

 szervezet s így röpülési képesség átmeneti sorát 

 követhetjük stb. es bár núly nagyban vagy kicsiny- 

 ben vesszük is a csoportokat, nűndig ezt fogjuk 

 tapasztalni. 



így a faj sem vehető elváltozhatatlan egységnek, 

 de igenis oly természetes ténynek, a mely azon 



' Vl'S)1 össze 

 liíizliiitúsiiimn. 



lÁltiiliVnos rész« 11. fcjczft; n pók n természet 



Wir míigen die horizontale oder verticale Verbrei- 

 tung nehmen, so werden wir nur dieses bestätigt 

 finden. Wenn wir die Frage vom biologischen 

 Standpunkte zu Ijeurtheilen versuchen, so werden 

 wir — meiner Meinung nach — zu folgendem Re- 

 sultate gelangen. Eine erweislich zusammengehö- 

 rige Gruppe als solche nehmend, werden wir finden, 

 dass diese auf einer gewissen Organisationsgrund- 

 lage gewisse Abweichungen, also Biegsamkeit 

 zeigt, mit welcher jene Wirkung zusammentrifft, 

 welche die Gruppe in der Natur ausübt. So entste- 

 hen auch innerhalb der einheitlichen Gruppen 

 wieder Gruppen, welche sich hinsichtlich der Orga- 

 nisation und also auch der Wirkung gegenseitig 

 ergänzen. Wenn wir die so scharf begrenzbare 

 Gruppe der Vögel nehmen, so stossen wir innerhalb 

 dersellx'n wieder auf gruppirbare Erscheinungen. 

 Wir werden sehen, dass manche sich nur fliegend 

 ernähren können, anderen der Flug blos zur Orts- 

 veranderung dient, bei noch anderen nimmt das 

 Flugvermögen ab, bis dasselbe bei manchen gänz- 

 lich aufhört (Apteryx-Kiwi) ; und diese ülien nur 

 mehr mit dem Schnabel eine vogelartige Wirkung 

 aus, wogegen sie d:idureli, dass sie an die Scholle 

 gebunden sind, sich jenen Thieren nähern, welche 

 ebenfalls an die Scholle gekettet sind. Die Beobach- 

 tung der Leliensweise zeigt uns dann, dass in ein 

 und derselben Umgebung nicht nur eine Vogelart 

 lebt und wirkt, sondern, dass verschiedene Modifi- 

 cationen des Vogeltypus einander ergänzend wir- 

 ken, so wie diese Wirkung in den Verhältnissen 

 dieser Umgebung begründet ist. Und wir mögen 

 welche Gruppe immer betrachten, so werden wir 

 dieses erfahren. ^ So weit unsere Erfahrung reicht, 

 so wissen wir, dass dieEigenthümlichkeiten der Or- 

 ganisation — rücksichtlich der Wirkung — im Kreise 

 einer Gruppe keine Sprünge, wohl aber Annäherung 

 und Uebergänge zeigen. Von dem riesig entwickel- 

 ten Flugorgane der über dem Meere schwellenden 

 Diomedea bis zu dem Flügelstummel des Kiwi, kön- 

 nen wir die Uebergansreihen der Flügelorganisation 

 und des Flugvermögens verfolgen u. s. f. und wir 

 mögen die Gruppen noch so gross oder so klein 

 nehmen, so werden wir dasselbe erfahren. 



So kann auch die Art nicht als unwandelbare 

 Einheit genommen werden, wohl aber als eine sol- 



1 Vcrt;l. AUgem. Tlieil, Ciqi. 11 : Die Spinnen im Hauslialte der 



Natur. 



