BEVEZETÉS. 



29 



EINLEITUNG. 



nem tesz nemi (genus) nevet, Imnem az (lArancus» 

 iigy értetiulik hozzá, mint a magyar k(iznevnel pld: 

 Keresztes-póÁ:. CLKRCK-nel: Araiiriis diadematus. 



Semmi sem liizonjithatja joblian Linné felfogá- 

 sának szalmd voltát, mint e rendszer, melyet tanít- 

 ványa szerzett, s a melyet a mester approliált; mert 

 itt valói lan nem mesterséges, lianem természetes 

 rendszerrel van dolgunk, a mrlylifu a szerveZft mel- 

 lett a l)iologi;ira nagy siily esik, a mint ezt a sere- 

 gek, osztályok es nemek elnevezései s az elnevezé- 

 sekhez csatolt definitiók világosan mutatják is. Az 

 életmód jellemző tulajdonságai egyesítve a szerve- 

 zetiekkel kifejezést nyernek, s a ki erről elfogulat- 

 lanul gondolkozik, okvi'tlenül azon eredményre jut, 

 hogy Cleuck müve, minden kezdetlegessége mellett, 

 johli képet nyújt a pókról mint szervezetről, s ennek 

 viszonyáról a természet egyéb tüneteihez, mint sok 

 modern, nagynak mondott mü, mely teljesen, mes- 

 terséges úton szetliontja azon esi.iportokat, a melye- 

 ket ugy az életmód mint a szervezet — mely utóli- 

 liiliol epén az életmód sajáts;igai folynak — egy eso- 

 portl)a valóknak mondja. 



Vegyük mfir mostan Lár esak v:ízlatosau is a 

 pókronilszer históriai fejlődését. 



Latreille (180:^ — ISOÍ) voltakepeii Clekck 

 rendszeret viszi továhh, a kozlien (17;"J7 — 1804) 

 kitágult ismeret alapján. Azt a mit ChKi;cK nemnek 

 (genus) vett, Latreille családnak veszi. CLEiieiv hat 

 nemet lillít fel, mely a svéd pókoknak typikus alak- 

 esoportjait valóban magiiban is foglalja: Latreille 

 hetet ismer fel, mert tényleg létezik még egy typi- 

 kus csoport (Territebiriae), mely azonlian Svecziá- 

 ban hiányzik. 1 Latreille is csak oda jut ki, hogy 

 a családok nevét az életmód és főleg a müösztón 

 jelenségeire alapítja s e jelenségek fontossága alól 

 nem vonja ki magát, igen — a mint kithatjuk — 

 nemeinek elnevezésénél is az életmód tünetei 

 vezérlik.'-^ És Suni)E\all (182Ó — ;33) tényleg csak 

 jobban indokolja Latreille eljárását ; sőt maga 

 Westring (18(il), bár a legnag_yobb szigorral csak a 

 szervezet alapján tárgyalja is tívéczia pókjait, szintén 



1 V. ii. I. kiitrt |lil^'. 1(15 i's Tuiiitiín, «Oii cump. S|iiiliTs» 

 ISII') -70 pii^;. 25. 



2 Uloliiirus, Giiapluisa, Scí,'i'stria, Dysdna stb. az utvuuil. inefí- 

 fejtést iástl az illetü Ufiuek leirásáuáL 



ses Gewicht gelegt wird, wie dieses die Benennun- 

 gen der Heere, Classen und (Ordnungen und die an 

 diese Benennungen geknüpften Deünitioneii auch 

 deutlich zeigen. Die charakteristischen Eigentliüm- 

 lichkeiten der Lebensweise gelangen mit jenen der 

 Organisation zum Ausdrucke, und wer hienibcr 

 unbefangen denkt, der inuss nothweiidigerweise zu 

 dem Eesultate gelangen, dass Clerck's Buch, trotz 

 all' seinem primitiven Wesen, ein besseres Bild von 

 der Spinne als Organismus, und von ihrem Ver- 

 hiiltniss zu den anderen Erscheinungen der Natur 

 gibt, als so manches moderne, «gross» gtaiannte 

 Werk , welches auf ganz künstlichem Wege jene 

 Gruppen zersprengt, welche sowohl Lebensweise als 

 Organisation — aus welch" letzterer die Eigen- 

 thümlichkeiten der ersteren liiesseii — als zusam- 

 mengehörig erweisen. 



Betrachten wir nun, wenn auch nur lluchtig, 

 die historische Entwiekelung des Spinnensysteines. 



Latreille (1803 — 1804) führt eigentlich Clercik's 

 System weiter auf Grund der inzwischen (1757 — 

 1804) erweiterten Kenntniss. Das, was Clerck als 

 Genus nahm, nimmt La'I'keillk als Familie. Clerck 

 stellte sechs Genera auf, welche die typischen 

 Formen Schwedens auch wirklich enthalten, 

 Latreille kennt sieben Familien, denn es existirt 

 wirklich noch eine typische Gruppe (Territelariae), 

 welche jeddch in Schweden nicht vorkommt.^ Auch 

 Latreille gelangt dahin, dass er die Familien vor- 

 wiegend nach der Lebensweise und hauptsáchlich 

 nach dem Kunsttriebe benennt, und sich der Wichtig- 

 keit dieser Erscheinungen nicht entzieht, ja — wie 

 wir es sehen können — selbst bei der Benennung 

 der Genera leiten ihn die Erscheinungen derljel)ens- 

 weise. - Und Sundevall (\^i'.j — 18'.l:>) l)egrundet 

 factiseh Latriullk's Verfahren; ja sogar Westrin(; 

 (I8(il) gelangt hierher, trotzdem er Schwedens 

 Spinnen mit voller. Strenge auf Grund der Organi- 

 sation abhandelt. ■' Der jüngste Fortschritt in der 

 Eichtung ist Tiiorell's System (1809—70—73), 

 welches die von Spur zu Spur veriVilgbare histori- 



' Ver^'l. I. liaiul p. 1115. nwl Tikiüell «Oii Kar. SpidiTS" 

 iMIi',! 7e. p. "25. 



- Uliilionis, ünapluisa, Seyi'stria, Dysilcra »tc. 



^ ^A'F.sTl{l^t; «Beiiierkunfit'ii iilii-r tue a]"a<*liii. .Miliandl. iK*s 

 Dr. T. TiuiiíKLL» (iutliL'ubiUf,' 1K74. p. '.I. Wr.sriaM; liclit an lurlm!- 

 run Stc'lli'ii iliL'ser etwas iibellauuin }ii4ialtfiii-'u .VbliamUiui^' lUc. 

 Wichtiykc'it der Lcbeuswcisc für Jas Svstfm liervcir. 



