UEVF.ZETÉS. 



40 



EINLEITUNG. 



A második alrend a képzelhető legelntöbb — a 

 mennyiben egy i-endhen elíitliet — szervezetű ala- 

 koknak foglalatja. Ha csiipán a szemeket veszszük is, 

 úgy itt következő szemcsoportok szerepelnek u. m. 

 lúsd II. IVilila liS J,.7:>„,^)i <i, '.Ifi a, '.»'W/, 11 li ,/. 1:>S 

 (I, stb. ; ha a szervezet összeségét veszszük, ngy oly 

 végletek kerülnek együvé, a minő pld. az Amauro- 

 bius paliidus IX. Tábla 195, IDfi, és Xysticiis fráter 

 ugyanott 205 ; ha végre az élet módot veszszük, lígy 

 itt lesök, hálózok, ugrók együvé kerülnek : és ha a 

 hálózatokat veszszük, ugy itt a kerek es semmi háló 

 képezik a végleteket. ^ 



A harmadik alrendben szintén ilyesmi törté- 

 nik. Itt ugyan az alakok hatszemüek, de ez még a 

 mesterséges rendszer szempontjából is elveszti 

 értékét, mert tényleg a megelőző (:2-dik) alrendben 

 is meghagyott Simon egy hatszemü alakot (Sper- 

 mophora) ; azonfelől a Fojtók és Csupaszok minden 

 tekintetben elütnek, még a szemekre nézve is, mi- 

 helyt a csoportosítás jclleriét, nem pedig a szemek 

 számát veszszük. A Csupaszoknál a hat szem három 

 piírban áll (IV. tálüa O'-i <i) s a tér, a melyet körül 

 fognak, Iiútni h'tr nyilik ; a Fojtóknál ellenben a sze- 

 mek kórt alkotnak (V. tábla 120, 121 rt) s e kör 

 rlörc iiijiUk. Ugy a szemcsoport jellege mint a lábak 

 szervezete , az életmód, a hálóalkat a Csupaszokat 

 leghatározottabban a Kancsalok mellé sorozza. ^ 



Ha Simon következetesen a szervezethez tartja 

 magát s kifejti rendszerét, ha pld. a szemek gzaiiiát 

 következetesen osztó jegyül fogadja el s valamennyi 

 hatszemü alakot egy alrendbe állítja, ugy mestersé- 

 ges rendszert alkot, melynek indokoltsága annyi, 

 mintha egy botanicus JussiEU-rol LiNNÉ-re menne 

 r/x.sríí. 



- Ezon végletek iigy látszili nem illenek SiMON-nak a csaláilot 

 illetű kijeleutéséhez : «La famüle est fmidée sur im eusemlüe de 

 particularités secou(laü-es détermmant la foniu:» «Ar.de la France», 

 p. 10. Niite 1. Mert <•;/;/ ii:oii iilrnul esaliidjainiik is valaliogyau egy- 

 niáshciz kell illeni. 



i Lásd IV-dik Tálila \\'2 ii Kunesaljiúlí szi.'incs(i])ortja : liártini- 

 liárom szem egy csoportban kétoldalt, ciiij pár i'lül : s ugyanott ItS 

 a a Csupaszpók : két két szem oldalt, t'f/i/ pár elöl. Lábszervezet 

 ugvauutt 73. 



Die zweite ITnterordnung umfasst die möglichst 

 abweichendsten Formen, so weit die Formen im 

 Kreise einer Ordnung überhaupt nur abzuweichen 

 vermögen. Wenn wir nur die Augen nehmen, so 

 sind hier folgende Gruppirungen vertreten, u. z. : 

 siehe Taf. IV. fiS /,. 75 a, ;>2 a, 90 a, 94 ,;, llfi a, 

 128 (Í u. s. w. ; wenn wir die Gesammtheit der 

 Organisation nehmen, so gerathen solche Extreme 

 zusammen wie z. B. Amaurobius pallidus IX. Taf. 

 195, 196 und Xysticus fráter eben dort 205; wenn 

 wir endlich die Lebensweise nehmen, so kommen 

 lauernde, webende, hüpfende Formen zusammen, 

 luid wenn wir die Gewebe nehmen, so bildet hier 

 das Pvadnetz und gar kein Netz das Extrem. ^ 



In der dritten Unterordnung geschieht etwas 

 ähnliches. Hier sind zwar die Formen sechsäugig, 

 aber dieses verlitTt auch vom Standpunkte des 

 künstliehen Systemes den Werth, weil Simon in der 

 vorhergehenden (2-ten) Unterordnung eine sechs- 

 äugige Form (Spermoiihora) belasst; überdies wei- 

 chen die Dysderoiden und Scytodineu in jeder Be- 

 ziehung ab, sogar rücksichtlich der Augen, sobald 

 wir den Clidniktcr und nicht die Zahl betrachten. 

 Bei den Scytodineu stehen die (> Augen in drei 

 Paaren (Taf. IV. 9:5 n) und der Eaum, den sie um- 

 stellen öffnet sich innli liiiitm ; bei den Dysderoiden 

 bilden hingegen die Augen einen Kreis (Taf. V. 

 120, 121 (() und dieser öifnet sich nadi vorne. So- 

 wohl die Gruppirung der Augen als auch der Bau 

 der Füsse, die Lelieiisweise, die Einrichtung des 

 Gewebes weisen die Scytodineu entschieden zu den 

 Pholcinen. ^ 



Wenn sich Simon consequent an die Organisa- 

 tion gehalten hatte, wenn er z. B. die Anzuhl der 

 Augen consequent als Theilungsprincip angenom- 

 men und angewendet haben würde, so hatte er ein 

 künstliches System zusammengestellt, das so weit 

 begründet wäre, als jenes eines Botanikers, der von 

 JussiEU auf Linnk zurückgeht. 



1 Diese extremen Formen scheinen zu Simon's .\usspruch 

 hinsichtlich der Familie nicht zu passen : La faniille est fondée sur 

 un ensemhle de particularités secondaires déterniinant hí fttnut-.^ 

 «Ar. de France» p. 10. Note 1. Denn die Familien cinvr und ilrrsflticn 

 Uidcronlimiiii müssen ja doch auch irgendwie zusammcngehön-n. 



' Siehe Taf. IV, Ití <i die Augengruppe von Pholcus : je drei 

 Augen zu beiden Seiten, ein I'aar t'onie ; und eben dcu't 'J3 « Scytodes : 

 je zwei Augen zu beiden Seiten, ein Paar rorue. Die Eiuriclituiig 

 des Fusses eben Aovt 78. 



