BEVEZETÉS. 



8 



EINLEITUNG. 



sajtó, :i. j;öz liiitaliiui s ;i iiapsugiirral verseuytfutó 

 villaiiyszikra ostroiiK.ilja a k'gtávolalil) viilek titkos 

 zugait. 



Ez tagadhatatlanul fejlődés és haladás a jó, a 

 világosság felé. Nagy az út, a melyet az emberiség 

 megfutott, de még nagyobi) az, mely a jövőbe vezet. 



A nagy, mondhatnám elsődlegrs, csoportosításon 

 s a belőle folyó munkafelosztáson kívül, a melyről 

 szólottam, egy másik is bontakozik ki ; az, moly a 

 tünetek tömérdekségébeu mégis követhető rokon- 

 ságban gyökerezik. 



E rokonság alkotta meg szükségképen azokat a 

 szakokat, azon köröket, a melyekbe tudásunk, az azt 

 fejlesztő vizsgálódás foloszlik. 



Látjuk az éjjelt, a nappalt, az évszakok váltako- 

 zását, a villámot, halljuk a dörgést ; látjuk a földkéreg 

 rétegeit, a növényvilágot, benne a rokon jellegű cso- 

 portokat: itt fákat, ott bokrokat, emitt füveket, 

 évelő, nem évelő, szárazon, vízen és vízben elei, 

 tenyésző növényeket; látjuk az állatvilágot, benne 

 emlősöket, madarat, hüllőt, halat, a rovarseregeket ; 

 követjük e lényeket a szárazon, a vízen, vízben, a 

 föld üregeiben, oda nőve a sziklához s viszont teljes 

 szabadságban fenn a levegíiben; tapasztaljuk, hogy 

 az életmód, a tartózkodás különbségei bizonyos 

 szervezettel járnak, mely szervezet az alakcsopor- 

 tokra reáruházza a rokonság jellegét. 



Itt azt látjuk', hogy a növényt a ftdd kérgétől, 

 amott, hogy az állatot a növénytől — ismét növényt 

 növénytől, ;illatot állattól, valamennyit a fíddtől, az 

 évszakoktól, a legtünetektől elválasztanunk nem 

 lehet. 



Minél mélyebbre hatolunk, annál iukabl) nyi- 

 latkozik a továI)]ii munkaft'losztás szüksége. Mert 

 megkülönböztetjük ugyan az iUhitot alakja, után, 

 életmódja, után, — ez sok es kevés ! 



Az él(!ttani jelenségek, a szövetek alaki része, a 

 ftjlödés, kenyszerüleg reiivezetnek más meg más 



Rede, die Kerbe zur Schrift ; und heute stürmt die 

 Buchdruckerpresse, die Gewalt des Dampfes und der 

 mit dem Lichtstrahle wettlaufonde elektrische Funke 

 die geheimsten Winkel der entlegenen Gegenden. 



Da ist unleugbar Entwickelung und Fortsclu-itt 

 zum Guten, zum Licht. 



Der Weg, den die Menschheit bisher durchmass 

 ist gross, aber noch grösser ist derjenige, welcher in 

 die Zukunft fiün't. 



Ausser der grossen, ich möchte sagen primären 

 Gruppirung und der daraus folgenden Arbeitsthei- 

 lung, von welcher ich gesprochen habe, entsteht 

 auch eine andere, diejenige, welche in der, inmitten 

 der Masse von Erscheinungen verfolgbaren Ver- 

 wandtschaft wurzelt. 



Diese Verwandtschaft erzeugte nothwendigerweise 

 diejenigen Fächer und Kreise, in welche unser Wissen 

 und die dassellie entwickelnde Forschimg zerfällt. 



Wir sehen die Nacht, den Tag, den Wechsel der 

 Jahreszeiten, den Blitz, wir hören den Donner; wir 

 sehen die Schichten der Erdrinde, die Welt der 

 Pflanzen, darinnen Gruppen verwandten Charak- 

 ters: hier Bäume, dort Sträucher, dahier Gräser, 

 perennirende und nicht dauernde, auf dem Trocke- 

 nen, dem Wasser, im Wasser lebende und fortkom- 

 mende Pflanzen ; wir sehen das Thierreich, darin 

 Säuger, Vögel, Amphilüen, Fische, Insectenheere, 

 und folgen diesen Wesen auf dem Trockenen, dem 

 Wasser, im Wasser, in den Höhlungen der Erde, an 

 den Felsen gekettet und wieder vollkommen frei in 

 den Lüften ; wir erfahren es, dass die Verschieden- 

 heit der Lebensweise, des Aufenthaltes mit einer 

 gewissen Organisation verknüpft ist, und dass diese 

 Organisation die Formengruppen mit den Charak- 

 teren der Verwandtschaft bekleidet. 



Hier bemerken wir, dass wir die Pflanze nicht 

 von der Erdrinde, — dort das Thier nicht von der 

 Pflanze, — hinwiederum die Pflanze nicht von der 

 Pflanze, das Thier vom Thiere, alle zusannnen von 

 der Erde, von den Jahreszeiten, den meteorologischen 

 Erscheinungen zu trennen vermögen. 



Je tiefer wir eindringen, desto mehr tritt die 

 Nothwendigkeit einer weiteren Arbeitstheihmg zu 

 Tage. Denn wir unterscheiden wohl das Thier nach 

 seiner Gestalt und Lebenweise. Das ist viel und 

 wenig ! 



Die physiologischen Erscheinungen, die Gestal- 

 tung der Gewelic, die Entwickelung, fuhren uns 



