BIOLÓGIAI HENDSZEIi. 



90 



BIOLOGISCHES SYSTEM. 



Bizonj'iíra a helyes, találó szót választottam, a 

 midőn az imént befejezett kimutatást kisérletnck 

 neveztem el. 



Ismeretünk azon behatás ejí^'es, speciálisabb 

 mozzanatairól, a melyet a fiókok táplálkozásuk által 

 a szerveselet folyamára gyakorolunk még igen sze- 

 rény, kimerítő tárgyalása tehát ez idő szerint még 

 lehetetlen. 



De e behatás szemlélete föfontosságú, a kísérlet 

 — még csekély eszközökkel is — bizonyára indokolt. 



Magában a kísérlet sokra vethet világot, a mit 

 az orismologiai viszonyoknak még oly beható tanul- 

 mányozása sem bír földeríteni ; előáll egy kéji, a 

 melyben a szervezet a működés, és viszont a műkö- 

 dés a szervezet által egészíttetik ki, a melyben e 

 kettő találkozik, egymást elleníirzi. 



E kép általános tételekhez vezet, a melyek ez 

 állatok viszonyát a természet egyéb tüneteihez lát- 

 hatóvá teszik, tehát arra valók, hogy az összes tudo- 

 mányt is gyarapítsák. 



A tárgyalás arra van hivatva, hogy az általános 

 rész 10. és 11. fejezetebe foglalt, általánosságban 

 letárgyalt tételekhez a részletesei)!) l)izonyítekokat 

 szolgáltassa. 



E bizonyítékok hivatvák arra, hogy a jelen kötet 

 bevezetésellen felállított azon tételt megvilágítsák, 

 mely szerint az életmód a- szervezetben s a szerve- 

 zet az életnLiiill).'in tiikroződilv vissza., tov;i))l),-i, hogy 

 a pókszi)Veteknek szervertekok van. 

 , Hivatva van végre arra, hogy a. pókműködésnek 

 legalább m<>gközelitöleg teljes képet nyújtsa, ügy 

 lényege, mint fokozatai, mint hatása szerint, a 

 melyet a térben, az időlien es kapcsolatosságban 

 gyakorol. 



Minilenclveliltt ket főcsoj)i)rtot hitünk, a melye- 

 ket mint lhil()Z()liat (Theratricae) ('s ('ld()zőket (Dit)- 

 trieae) jellniizeni igyekeztem, a melyeknek egészen 

 éles elválasztása azonban Idietetlen. Szeinkíizt 

 állunk itt ugyanazon jelenseggi-l, a mely valameny- 

 nyi alak tanulmányozásánál és mindenütt felüti 

 magát, t. i. a, lassú átmenet jelenségével. 



Ugyanazon kep. ;i melyet az ;illa,ti ahik (tjlö- 

 dése!)en követiuik, a kifejlődött alakok soraiban is 



leli habe wohl das rechte Wort gewählt, als 

 ich die vorstehende Darstellung einen Versuch 

 nannte. 



Der gegenwartige Stand unserer Kenntniss der 

 einzelnen, specielleren Momente jenes Eingriffes, 

 welchen die Spinnen durch ihre Erniihrung in dem 

 Lauf des organischen Lebens vollführen, ist ein sehr 

 bescheidener, eine erschöpfende Darstellung dessel- 

 ben ist also zur Zeit noch gar nicht möglich. 



Aber die Betrachtung dieses Eingriffes ist von 

 höchster Wichtigkeit, der Versuch — selbst mit 

 geringeren Mitteln — gewiss gerechtfertigt. 



Schon durcli den Versuch wird Vieles erhellt, 

 was selbst das eindringlichste Studium rein orismo- 

 logischer Verhiiltnisse nicht klarzulegen vermag; 

 es ergil)t sich ein Bild, in welchem der Bau durch 

 die Function inid umgekehrt die Function durch 

 den Bau ergänzt wird, wo diese Beide zusammen- 

 treffen, sich gegenseitig controliren. 



Dieses Bild fuhrt zu allgemeinen Sätzen, welche 

 das Verhältniss dieser Thiere zu den ül)rigen Er- 

 scheinungen der Natur erweisen, die also geeignet 

 sind, das Gesammtwissen zu bereichern. 



Die Darstellung ist berufen, speciellere Belege 

 für jene Ausführungen zu liefern, welche ich beson- 

 ders im Capitel lOuml II des allgemeinen Theiles 

 in allgemeinen Zügen durchzuführen bestrebt war. 



Diese Belege sind ferner berufen den, in der Ein- 

 leitimg des gegenwärtigen Bandes aufgestellten Satz 

 zu beleuchten, wornach sich die Lebensart in der 

 Organisation und letztere in der ersteren abspiegelt ; 

 ferner für den Satz, wornach den Geweben der Spin- 

 nen der Wertli V(jn Üi'ganen innewohnt. 



Die Darstellung ist endlich berur(^ii ein annähern- 

 des Gesammtbild der Spinnenthätigkeit, nach ihrem 

 Wesen, ihren Alistufungen, nach ihrer Einwirkung 

 im Baume, in der Zeit und im Zusammenhange zu 

 liefern. 



Wir seilen Vor Allem zwt'i IIau[)tgruppen, wel- 

 che ich als Theratricae und Diütricae zu charakteri- 

 sireii l)estrebt war, deren vollkommen scharfe Tren- 

 nung aber dennoch nicht möglich ist. Wir stehen 

 hier vor derselben Erscheinung, welche uns beim 

 Studium aller Formen und iil» rall entgegentritt, 

 nähmlich vor der Erscheinung der alliuiiligen Ueber- 

 gänge. 



Das ntimliche lüld, welches wir in der ÍMit\\i<-ke- 

 luug thieriseher Form verfolgen, tritt uns aueh in 



